Няма нищо, което да се сравни с това.
Най - вълнуващото място на света.
Сякаш си способен да летиш. Все едно ти поникват крила.
Ако е в кръвта ти, ти... Не можеш да го изкараш оттам.
Просто искаш още.
Слагаш си тапи в ушите, нахлузваш каската си. Всичко става тихо.
Знаеш какво има пред теб,
и всичко останало е забравено и е време да се захващаш за работа.
Съзнанието ми става абсолютно празно
и умът ми навлиза в лудостта.
ТТ3D : По-близо до ръба
Линкълншайър, Англия
Гай Мартин - механик на камиони Остават шест седмици
Ами, предполагам, че всичко се случи заради г-н Акум,
учителя ми от началното училище. А той не успя да ни възпита много.
Знаете как беше по мое време.
Но си мисля, по дяволите, какъв човек.
Знаете, когато бяхме непослушни, ни биеше с пръчката:
Знаехме какво следва, щото я затопляше на радиатора,
преди да я използва върху нас.
Ако се повтореше, обикновено аз, непрекъснато бях непослушен,
трябваше да събираме камъни, за да не мине косачката през тях.
Имаше си собствено игрище в задния двор на училището
и нашата главна задача беше да държим ливадата чиста и да косим тревата.
И после, да мисля че се получи естествено развитие,
исках да отида и да се състезавам с тях.
Все още пазя първия двигател, който имах.
Косачка Съфолк Пънч, Мисля, че е някъде тук.
Да, обичах да си играя с тях. Само това исках да правя.
Не се тормозех за... Знаете, имах няколко дружки.
Но не се тормозех за... момичета.
Всъщност още не се тормозя с момичета. Не съм гей или нещо...
Но просто предпочитам да си играя с камиони, трактори и двигатели.
Всъщност не съм пораснал. Не, не съм.
Имаш ли ключа? - Да.
Тогава готови ли сме?
Дясната ръка надолу, шефе.
Състезателите? Малко луди...
Точно така. Копеле.
Какво ще кажеш...
Няма нищо в главата си?
Главата му е празна?
Куха кратуна.
Доста го използвахме. Лампите светят, но няма никой вкъщи.
Мога да си представя как изглежда отстрани,
всеки, който се състезава на ТТ, сякаш няма нищо в главата си.
Не си исктински състезател, докато не спечелиш ТТ.
Очевидно аз още не съм, защото още не съм печелил.
Но се опитвам, не съм се отказал.
Бари Шийн не беше голям фен, нали? Мислеше, че е твърде опасно.
Ето ви, пиещи джинджерова бира южняшки педераси, ей ви на.
Това казва всичко, нали? Да.
Това е, на път сме.
Добре, шефе. Почти сме го постигнали.
Онази вечер тъкмо гледах, "Разрушителите".
Да, той е мега. Уолис Бърнс. Идеята, която го вкара в това беше...
Не. Не Наполеон...
Кой беше оня участвал в морските битки? Започваше с "Н"?
Не, Наполеон...
Различни неща правят различните хора щастливи, нали?
Някои обичат да ходят в кръчмата, на мен не ми харесва.
Някои пичове обичат чукането, аз не го харесвам.
Не възразявам, но не си падам по него.
Предпочитам да отида да карам мотора си или планинския бегач.
Зависи по какво си падаш, нали?
Ако бяхме еднакви, всички щяха да участват в ТТ, нали?
Различни неща карат различните хора да действат.
А това кара мен и затова ще продължавам да го правя.
Искам да продължавам да го правя, докато не спечеля едно ТТ.
Или не спечеля 5 пъти в една седмица, това не се е случвало, това е плана ми.
Да отида и да го направя, това е. Отиваш и край. Ще намеря друга работа.
Имам и друга голяма цел, това...
Тя е голяма... Ами, не е голяма, тя не е голяма, нали? Не е голяма.
Хората използват тази дума, нали.
Ще ви кажа какво още използват... Хората го правят през цялото време.
Невероятно.
Не може да се казва тази дума, нали? "Невероятно".
Когато човек... Казвал съм го и преди,
когато човек изяде собствената си глава, тогава ще си вдигна ръцете и ще кажа,
"Добре, това беше невероятно."
Щото не мога да повярвам, че човек може да изяде главата си.
Но както казваме, никога не казвай никога.
Невероятно, абсолютно невероятно.
По едно време Ивел Канивел беше голяма звезда на каскадите
и аз имах костюм и каска на звезди и раета,
и мислех, че съм Ивел Канивел.
Баща ми построй рампа и аз прескачах по 14 автобуса играчки,
докато Ивел Канивел се опитваше да го направи с 14 истински.
Писах на Джим да ми помогне да направя скок с него.
а той никога не ми отговори, жалък стар пръч.
Винаги е било в мен. Не мога по друг начин.
Всъщност не се интересувам от друго като футбол или крикет.
През целия ми живот винаги са били само моторите.
"Кралят на планината" Джон МакГинес - 15 победи на ТТ
Той все още е малко момче. Като динамит е.
Когато го срещнах, тъкмо беше приключил с мотокроса
и искаше да се качи на състезателен мотор.
И винаги казваше, "Някой ден ще се състезавам на ТТ. "
И после, "Само искам да спечеля ТТ Ще го окача на колана си и това е.
"И повече няма да го правя -"
И той спечели първите си 250 състезания,
и ние бяхме, "Това е, сега ще спре". Мислих си, "Благодаря на Бога"
Но мисля, че това само подхранваше желанието.
Дори когато бях 10 годишен, винаги го гледах и ми спираше дъхът.
Мислех си "Някой ден това ще бъда аз. "Ще спечеля едно от тези -- "
ако както си седях тогава, и някой ми беше казал,
че ще имам 15 победи, вероятно щях да им се изсмея,
и да падна от стената, но ето ме и имам 15 победи.
Но дори и сега все още ми трепва отвътре.
Знаете, ТТ наближава. ТТ наближава. Натрупва се. Натрупва се.
Ставам неспокоен, нервен. Месеци преди състезанието.
И когато мисля за него, сърцето ми спира, наистина.
Трябва да оставя къщата чиста, и гаража подреден безупречно.
Всичко трябва да бъде на мястото си.
Да окося тревата, да се уверя, че всичко е наред. Да изчистя колите.
В случай, че нещо се случи, всичко да бъде готово.
Определено мисля за това. Трябва да ти мине през главата.
Трябва да ти мине през главата, щото непрекъснато е там.
Това, че може да не се върнеш е напълно реално.
Джон МакГинес 17.43, 127,
под рекорда за обиколка след зашеметяващ старт!
Всяко лято, за две невероятни седмици;
поколения от мъже и жени предприемат дълго пътуване
до Остров Ман, за да се настанят около трасето,
което получи международен статут
и стана синоним на скорост и слава.
По времето, когато разрешената скорост по английските пътища
беше само 30 км/ч и състезанията строго забранени,
група ентусиасти възнамеряващи да тестват своята и на моторите си
скорост и издражливост до краен предел,
се събраха на остров Ман,
и през 1907 беше създадена Купата на туриста /ТТ/.
Виждаш ли? Погледни окачването.
Виждаш ли?
И после ще го сложим по другия начин.
Погледни това.
Продължавай да гледаш.
Ще направи нещо.
Виждаш ли? Погледни.
Аз и Гай имаме типичната връзка между баща и син.
Гай си знае неговото, аз мойто. - Да.
Ще го сложа да кипне.
Виж, Стийдикам. Това е.
Сигурно има стабилизатори или.
Кажи, когато държиш това нещо, можеш да увеличаваш,
но изкарваш ли обектива напред?
"Така е на теория...."
Скъпи ли са? Обзалагам се, че е доста скъпо.
Хайде де, колко струва това на ръката?
1400?
14 000?
14 000.
Мамка му, чу ли това? 14 000.
Първото ми ТТ беше през '74,
карах Гуз Кун Нортън Командо заводски мотор.
Мислех си, ще бъда звезда на ТТ.
Затова тръгнах от...
На колко години беше?
Бях...
На колко бях?
1974.
47. Какво е това, тогава?
Не знам. '74... '47. По дяволите. - Както и да е...
Идвах по Глен Хелън, нагоре по хълма на Крейг Уили,
наклоних го...
Надолу, надолу, нямаше накъде, бам.
Право през банкета.
Мотора беше на 3 части.
И си счупих гърба.
И на следващата година пак бях на ТТ.
Най-лошата ми катастрофа?
Вероятно Норт Уест, 2008.
Идвах към Блек Хил, изпуснах предницата, в средата на завоя;
не много бързо, може би 190 км/ч
Ударих бордюра със задника си при 190 км/ч.
Тръгнах си. Тръгнах си без проблеми.
От мотора не остана нищо, почти нямаше здрави части.
Всичко се беше разбило. Всичко.
Размина ми се, но ме беляза.
Не до живот, просто....
Достатъчно. Сетих се за още един такъв момент.
Но точно в това е тръпката,
правиш грешка, пропускаш няколко сантиметра и това е.
Да, често беше така.
Не съм садомазо или нещо подобно, не се опитвам нарочно да се самоубия.
Не, определено, не. Точно обратното, искам да успея, разбираш?
Но такава тръпка получаваш, като се опитваш да правиш това.
Обаче стигаш до положение, което изглежда безнадеждно.
Но, тези ситуации, с пари не можеш да си купиш това усещане.
Чувството, което изпитваш, мислейки си, "Това е, играта свърши."
Не се паникьосваш, просто, "Това е, играта свърши."
Изпитвал съм го около 4 пъти, откакто се състезавам,
а се състезавам вече 10 години.
И всички тези моменти, мисля, че 3 от тях бяха на ТТ.
Остават пет седмици
Ходя във фитнеса няколко пъти седмично,
карам планинския си бегач няколко пъти седмично.
Наслаждавам се на тренировките си, защото така оставам фокусиран.
Не искам нищо да пречи на карането ми.
Ако всичко, което се изисква са малко тренировки, ги правя.
Винаги съм бил луд по моторите,
но родителите ми бяха против
и по времето, когато станах на 15, мисля, че много им бях втръснал.
Бяха доста притеснени, че ще си взема пистов мотор
затова ми купиха кросов мотор но щом станах на 17, изкарах изпита
и си взех пистов мотор, та това имаше обратен ефект.
Срещнах група пичове дето даваха една каравана без пари,
беше пълна бракма.
Беше пред разпадане, но я мъкнехме из цалата страна,
правехме си срещи, пиехме по няколко бири край барбекюто, състезавахме се цял ден.
Беше чудесно да изживея и тази част.
С вродения си талант достигаш до определено ниво,
но ако съм в състезание и нещата опрат до здрава битка,
и загубя състезанието, заради малко тренировки във фитнеса,
ще бъда разочарован от себе си,
затова доста се вманиячавам в това, което правя.
За мен има само един изход.
Да спечеля състезанието.
Всеки един от 60 те километра обществени пътища,
от които е направено трасето създава шампиони или герои.
Над 200 завоя трябва да бъдат преодоляни по шест пъти,
за най-кратко време, за да се завърши на най-трудното трасе на света.
Има пет състезания на седмица, кулминацията е Синиор TT
Със скорост по висока от 320 км/ч
и възможност за катастрофи на всеки ъгъл;
опасностите са заложени във всеки камък.
Към днешна дата, 231 състезатели са загубили живота си на трасето.
Да спечелиш дори и едно ТТ е изключително постижение.
Легендарният Джоуи Дъплоп има ненадминатите 26 победи,
Джон МакГинес държи рекорда за най-бърза обиколка
а Фил МакКалън е единствения състезател печелил 4 от 5 поредни
състезания в една година.
Никой досега не е печелил 5 от 5.
Остават четири седмици
Е мога ли да попитам Фред Дибна___ Съжалявам, имах в предвид Гай Мартин.
Е не донесоха ли прането? - Не...
Карат ми се, че не казвам правилните неща,
че не съм направил това или онова, че не нося правилните дрехи,
и каквото се сетите.
И понякога ти идва в повече.
Е, не съвсем де, но се губи забавната част от всичко.
Докато Уилсън, за мен, го прави по същата причина като мен.
Прави го за удоволствие. Прави го за победа.
Прилича ми на Дейвид и Голиат.
И точно това ме мотивира по много начини.
Това, че Гай се върна с малък отбор и може да победи.
Добра сделка ли е, Уилсън?
Нямаше много документи за подписване.
Мисля, че беше здраво ръкостискане, Уилсън.
Предполагам, че за джентълменско споразумение,
ни трябват двама джентълмени.
Е, не мога да кажа, че съм джентълмен.
Гай си е наред.
Да, но не чак джентълмен.
Знаеше кога маструбирам, нали?
О, да, събуждах се от време на време и виждах Гай да маструбира.
Трябваше да се върна в леглото за още няколко минути, докато той свърши.
Да, щото спеше на горното легло. - Спях над теб, нали?
Може да се каже. Не го знаех, докато
не си счупих десния глезен доста зле, помниш ли?
Пръстите ти мърдат, знаеш ли? - Когато маструбираш. Да.
Значи виждах, че пръстите му потръпват... - И си знаел, че съм се захванал.
Сутрин, щом пръстите му мърдаха, му давах още пет минути.
Да освободи товара. - Да, освобождавам товара.
Оутън парк Остават три седмици
В подготовката за TT, всяко друго състезание е шанс
да подобриш мотора, да впечатлиш спонсорите
и да развиеш скоростта, нужна да завършиш на Остров Ман.
Искаш ли чай?
Наистина не сме тук да поставяме рекорди, мамка му.
Не ни пука дали сме последни или първи.
Тук сме да направим настройки на мотора.
Трябва да си добър механик, за да работиш с мен,
предполагам, че съм малко странен докато го подготвям,
защото съм много взискателен как точно да станат нещата.
Повечето състезатели просто се качват и натискат газта,
но аз искам да знам как работи мотора.
Харесвам идеята зад стария двигател с вътрешно горене,
и начина по който са направени.
Нуждаеш се от малко технически познания, нали.
Не може да отидеш и да се развъртиш, като слон в стъкларски магазин.
Всичко ще завърши със сълзи, нали. Ще свършиш със счупена скоростна кутия,
или с гръмнат двигател, и всякакви такива лйнярщини.
Още няма бързина при превключването, незнаем някой да е успял да го направи.
Не.
Състезателите се страхуват най-много от механични проблеми.
Понякога те префорсират, а понякога нещо се чупи.
Боже мой.
Знаете ли, когато се счупи някоя част, тогава е лошо за всички, но особено
за участниците на ТТ, защото, имат само един шанс да спечелят,
иначе трябва да чакат 12 месеца за нов опит.
Нямах герои докато не се появи Крис Мейхю.
Да, той е човека. Малко луд.
Чудесен пичага. Обича кучетата си. Почти накара едното да проговори.
Почти. Харесва часовника на дядо си.
Има винарна, има асми растящи из цялата градина.
През прозореца, който е издълбал в оранжерията си,
и расте около оранжерията му.
Разбирате, отглежда си гроздето. Прави си собствено вино.
Това е момче, нали. Не го правят много хора.
За първи път участвах на ТТ '73.
И се разбих и в двете състезания.
Видях повече от местната болница, отколкото от трасето.
Основно това, което правя е, че вземам обикновен днигател
и го превръщам в състезателен.
Мисля, че най-голямата ми похвала, беше на стогодишнината на TT
Всеки печеливш двигател или такъв с рекордна обиколка
е произлязъл от тази работилнца.
Знаете ли мисля, че Гай има най-добрия мотор, който можеше да получи.
Очевидно аз ще направя най-доброто
а Гай очевидно ще сложи последните щрихи.
Ако е доволен, ще бъде там.
Напълно съм уверен, че ако работата тръгне в наша полза
ще си тръгнем с резултат.
Само се притеснявам да не започнем да мислим, че е наш ред.
Щото никога не е твои ред.
Но мисля, че съставките са добри,
и ако се смесят правилно...
Норт Уест 200 Северна Ирландия Остават две седмици
Състезанието Норт Уест 200 в Северна Ирландия също
се провежда на обществени пътища
и е последната възможност да се изпипа мотора за ТТ-то
Главите долу в очакване на светлините над трасето
и щом те светнат, състезанието ще започне.
И Майкъл Дънлоп беше избутан!
На борда на Майкъл Дънлоп,
наблюдавайки какво става пред него на пътя.
Сега виждаме как се спуска по хълма.
264 км/ч!
Това е мъжки завой, това!
Майкъл Дънлоп и брат му Уилям са следващото поколение
от фамилия състезатели, започнала с техния чичо Джоуи
и баща Робърт Дънлоп.
Мисля, че това бяха най-големите състезатели,
които е имало на този свят.
От тях получих много голямо вдъхновение.
Да израстнеш с тях двамата, никога не си ги виждал като герои
или суперзвезди, просто виждаш двама нормални хора.
През 2000, на 49 години Джоуи направо отвя конкуренцията
като спечели трети пореден хет трик на ТТ състезания.
Загина три седмици по-късно в почти неизвестно състезание в Естония.
На погребението му имаше над 50 000 опечалени.
Неговия брат Робърт почти загина през 1998, когато
задното му колело се счупи при инцидент на TT, но после
се състезава още 10 години до смъртта си през 2008
по време на последната тренировъчна обиколка на Норт Уест 200.
Той познаваше пистата, познаваше я много добре,
но се случват технически проблеми и на най-добрите състезатели.
Това беше голяма загуба за спорта, голяма загуба за нас.
Но по някаква причина, мисля, че исках тази събота да карам 250.
Сълзи на радост и погледнете Майкъл Дънлоп.
Два дена след като стана свидетел на смъртта на баща си,
Майкъл спечели състезанието и промени сълзите на зрителите.
Какво ли е минава през главата му точно сега,
защото това беше повече от състезание.
Ти си просто младеж,
който иска само да се забавлява, разбирате ли?
И не мислиш, че искаш да поемаш много отговорности.
Трябваше да се превърна от момче в мъж за много кратко време.
И се надявам, че сега са там горе, и се грижат за тях.
Конър Къминс!
Конър Къминс, състезателят от острова;
той е бръз, наистина много бръз. И той пада! Къминс е на земята!
Поех лидерството от Раян, тъкмо когато излизах от завоя;
задната гума поднесе и ме прехвърли през мотора.
Извадих наистина голям късмет като се измъкнах без наранявания.
Просто трябваше да се надигна, да се изтупам от прахта,
и право върху мотара за следващото състезание.
Ако паднеш от коня, трябва да се качиш веднага.
Гай също се натъкна на спънка.
Добре съм, по дяволите, не е зле, нали?
Това беше, мамка му, току-що го направих.
И пръста ми? Виждате ли пръста ми?
Толкова неща ставаха, че не се бях концентрирал.
И, да, моя грешка.
Ударих бордюра отвътре и изпуснах предницата, завърших в тревата.
Мотора беше ОК, трябваше да сложим нова... Какво трябваше да направим?
Капак за двигателя. Маркуча за вода.
Не го счупих.
Майкъл Дънлоп, това е Раян Фаркуар с № 77...
Някой гръмна. Това е Гай Мартин. Гай Мартин, двигателят си замина.
Във второто състезание, Гай префорсира мотора
и гръмна двигателя.
Той е извън състезанието.
Това тук не беше добра среща, що се отнася до резултатите.
Имахме едно-две неща, които не се случиха според плана.
Ау, "едно-две"? Доста повече от едно-две неща, но да.
Беше поучително.
Може и да си мислиш, че си стар за да се учиш,
но ние винаги се учим.
Добрата новина, Гай ще отиде на ТТ с този мотор
и два чисто нови двигателя, чисто нови.
Скоростта не е зле, трябва да се поработи още малко по нея, но не е зле.
Стабилността е добра, управлението е добро, гумите са добре,
има някои проблеми, но сме доволни.
Тръгвам, ферибота е резервиран. Отивам с кемпера,
защото иначе си оставаш вкъщи.
Седиш и потропваш с пръсти.
Да чакаш телефонното обаждане.
Значи по - добре да си там, заедно с всички.
Заключили вратата? - Да.
Повече от 100 години остров Ман
е привличал мотористи и фенове на мото състезанията
да гледат героите си как се състезават на планинското трасе.
Скромната парична награда означава че тази сплотена група от братя
карат заради любовта си към спорта
и славата от победата.
Ако си роден на остров Ман
си отгледан с моторите и състезанията.
Видял си острова с черно-бели, тихи, провинциални пътища.
И изневиделица те се препълват от групи мотористи.
Просто е прекрасно да видиш как островът оживява.
Истории, просто истории.
Разказват се отново и отново, докато стигнат върха на славата.
Това е фестивал. Това е събиране на всички,
които оценяват карането на мотор.
Историите, които се разказват, докато седиш до живия плет,
или маршалите събрани на групи из острова,
се изживяват и преживяват всяка година.
И никога не се уморяваме да ги повтаряме.
Нека кажем, че има доста голяма част от мотористите на Америка,
които знаят за ТТ толкова, колкото и аз,
и вероятно са го сложили в т.нар. лист с неща, които да направя,
преди да ритна камбаната.
Да дойдеш на ТТ и затова аз съм тук. Имах възможността да дойда.
Това е нещо, което винаги съм искал да направя.
От години аз и баща ми говорехме да дойдем заедно
но така и не го направихме.
Той почина и за мен остана да дойда и да се насладя на преживяването
и да го споделя с него както мога.
Е вече 27 години нося тези кожи,
и най-малко още 27 год. ще ги водя на ТТ.
Казвам се Карен Андерсън и дойдох чак от Австралия,
за да гледам как Камерън Донъл се състезава на TT.
Ние седяхме там горе, в стаята с балкона,
и гледахме как момчетата идват иззад завоя,
а там имаше една улична лампа.
А лампата беше обрасла, и те я заобикаляха, накланяйки се,
и правеха така или така, за да заобиколят лампата.
А аз усещах как съцето ми ще изкочи всеки път,
брилянтно.
Да, знам какво може да стане.
Но докато тя е зад гърба ти, не караш твърде бързо,
иначе може и да отнесеш боя.
Това е много опасно място. Много бързо.
Да гледаш най-смелите мъже на света.
И ако това не те развълнува, не си жив.
Това е факт.
Часове след пристигането Гай е недоволен от окачването на мотора.
По точно от носача, заради важността му при смяната на гумата.
Уилсън. Може ли да сложим другия носач и да накараме Симон да смени колелото?
Не струва.
И ще обърка работата.
Ако още в началото ми бяхте дали мотора, Уилсън,
изобщо нямаше да имаме този проблем.
И ви го казах в началото.
Също така Гай раздразни и организаторите,
с идеята си да работи по моторите извън падока.
Очаквах, че ще има напрежение, затова и не се бърках.
Отзад във вана си имам надуваемо легло, и просто си останах в него.
Става ли въпрос за подготовката на моторите, знам как искам да стане,
и ако не е правилно, това е, опаковам си нещата и се прибирам вкъщи.
Няма да си залагам главата, ако нещата не са точно както ги искам,
аз съм много прецизен с нещата. Ще се срещнем по срадата,
ще трябва да се срещнем по средата? Не може все да става по моя начин?
Защото Уилсън купи моторите, и вложи доста пари в тях.
Но аз съм този, който рискува да си счупи врата
и затова всичко с главата ми трябва да е наред.
Уилсън още от началото ми повтаря,
че трябва да се концентрирам, а за да мога да се концентрирам
трябва да става по моя начин, който е да правя мотора без прекъсване.
Да, мисля, че ще трябва да се срещнем в средата, аз и Уилсън.
Ще трябва да върна мотора тук в определено време,
и после ще последват известни кимания, усмивки и ръкуване с хората.
Има договор. Тима получава определена сума пари,
и очакват Гай да се държи професионално.
А понякога Гай прави изявления, които те не харесват.
Хората го харесват. Може би, защото има нещо бунтарско в него.
Затова трябва да... Трябва да се оправяме с нещата, които имаме.
Няма да се получи, ако заповядвам на Гай.
Той е просто механик,
който е брилиянтен в карането; брилиянтен моторист.
Моторите са готови за състезанието, но той трябва да има своята проверка.
Знае, че съм му дал всичко, което е поискал.
Така, че трябва да проработи този път.
И мотора ще бъде проверен и ще бъде проверен отново.
И после си в обиколката на боговете.
Това, което става след завоя може да развие нещата различно.
Ако вземеш завоя правилно и свършиш работата правилно,
тогава можеш да направиш 10 секунди преднина, защото не си натиснал спирачката
или да отпуснеш дросела за следващите няколко км.
Но това е собствен избор; направи го грешно и си....
Баласкери...
Балагери. Видяхте ли знака там?
Но да, направи грешка и ще боли.
Но ти не мислиш за тези неща, нали?
Ако искаш бърза обиколка, трябва да
се хвърлиш с главата напред, така да се каже.
След слънчевото начало на деня, по-късно ще се заоблачи,
следобяд е възможно да превали въпреки, че е по скоро сухо...
Добре ли е, шефе? Добър човек.
Мисля, че тази година съперниците на Гай Мартин
ще бъдат много.
Камерън Доналд винаги е бил заплаха.
Той е малко кибритлия. Но е бръз. Много бръз.
Конър Къминс е още по-голяма заплаха.
Конър Къминс, Местен е. Млад е.
Раян Фаркуар мина доста пред Джоуи Дънлоп
по национални победи в Ирландия и просто е феноменален.
Дънлоп са много силни,
Майкъл е наистина агресивен, и има желание за победа-
Определено нямам желание да вляза в пряк двубой с него.
Отново Кийт Амор, той е като куче надушило следа, нали?
Той е нетърпелив да тръгне и да спечели.
Никога не знаете кой Брус ще получите.
Ако Брус се събуди сутринта и реши, че иска да бие всички,
вероятно ще надмине всички.
Никога не залагайте срещу Джон МакГинес,
това е неговото време. Той е човека с най-добри резултати.
Ако ти караш бързо, той е човекът, който ше вдитне летвата,
и отново ще е малко по-бръз.
Никой не знае колко бръз може да е Джон.
Всъщност никой не е предизвиквал Джон да стигне следващото ниво.
Никога не подценявай другите. Може някой да изкочи от нищото
някой, който не си очаквал и да те шокира.
За да съм честен, не знам много за Хътчинсън.
Той е един от най-тихите хора в спорта. Мисля, че просто си върши работата.
Напомня ми малко на мен, отпреди 10 години.
Възприема всичко,
и разбира какво се иска да спечелиш голямо състезание.
Всеки мъж и кучето му искат Гай да спечели победа.
Няма съмнение, че ще спечели някое, определено има таланта,
но досега липсваше някоя съставка,
сега изглежда я намерихме.
Ще спечели най-добрия за деня. В края на деня.
Никой не иска да спечели повече от мен.
С увеличението на скоростта, се увеличава и опасноста
и това беше причината ТТ да загуби участие в Световния шампионат.
Но за да спечелиш на ТТ се изисква много повече от висока скорост.
Разчита се на техническа перфектност,
върховна психическа и физическа издръжливост,
голяма доза късмет и много бръз пит стоп.
Пълния резервоар и комплекта гуми ще издържат само две от
исканите четири или шест обиколки.
Времето за престои в пит стопа се добавя към общото за обиколка
и може да увеличи или съкрати шансовете на състезателя.
33. - По дяволите! Добре направено.
Но ако направим само една грешка и стига до 40.
Носача, който е на мотора сега, не е безопасен да направим бръз пит стоп.
Случи се така, че мотора ми от миналата година беше продаден
на един здравеняк от острова, и аз го убеждавах и се молих
да ни върне обратно носача, за да го сложим на новия ми мотор
А той каза, "Елате да го вземете следобяд"
Затова ние ще отидем утре сутрин и ще си го върнем.
Мога да го направя с твоя помощ.
Бащата на Гай реши да не идва този година.
Доста ми е трудно да преглътна, че баща ми няма да идва.
Той е добър човек и е хубаво да участва. Защото има много опит,
карал е на ТТ 15 години и знае как точно трябва да бъдат нещата.
Дава ми сигурност, когато той е тук.
И сега той не е тук. това не прецаква работата,
но я направи доста по-трудна.
Малко се разконцентрирах, но какво да се прави?
Не мога да седя и да плача, нали така?
Мартин Финеган, мой много добър приятел в състезанията.
Бях на сватбата му.
Мисля, че беше през ноември 2007.
Да, през 2007. И после погребението му беше
през април 2008.
Друг мой съотборник, Дарън Линдзи, умря през 2005.
Мой приятел, Ричард Вритен,
оправях му двигателите, беше убит 2006. Мога да продължавам.
Просто мисля, че...
когато ти дойде времето...
Мисля, че трябва да си в определено положение, нали?
Затова и до извесна степен не вярвам
в обвързванията от всякакъв вид.
Защото, ако имах отговорности като жена, деца, ипотека
и всякакви такива неща, нямаше да мога да върша работата,
да се състезавам на ТТ, да дам всичко от себе си.
А аз искам да се раздам.
Да. Преди да започна да мисля за печеленето на състезания,
трябва да преминем праз доста тренировки.
Знаете ли, трябва да направим пет нощни тренировки.
Няма да бъде лесно. Имаме да свършим още много работа по моторите.
И тук щеше да е полезен баща ми.
Няма веднага да го сложим, доста неща ще се нуждаят от поправка,
за да накараме този носач да си пасне с новия мотор.
Но, ако беше лесно, всеки мъж и кучето му щяха да го правят, нали?
По-късно ще се успокоя.
Всяка вечер намирам различно място да си паркирам вана.
Просто си надувам дюшека в задната му част.
Малко ръчна работа, после сън. Нали знаете? Правилно!
Правилно. Хората стават... Не е престъпление, да се задоволиш сам,
Шибана работа.
Не може да си самонадеян на TT. Винаги има нещо, което да научиш,
защото ако поемеш по този път и станеш твърде уверен, ще те захапе.
Исках малко спокойствие и отидох, да разгледам пътя, който беше затворен.
Нямаше друг звук освен пеенето на птиците.
А това е нещо наистина специално относно самото трасе,
Гледайки надолу си мислех за следващата седмица, че по време
на състезанието ще премина оттам с повече от 320 км.
Емоцията, която изпитваш, когато застанеш на стартовата линия,
котаго те пускат през 10 секунди, просто...
Просто е невероятно.
Никога не съм изпитвал нещо такова.
Не е само за да победиш другите състезатели.
А кой ще победи трасето.
ТТ е най-мощното състезание, което ще изпитате в живота си.
Обичам го и е законно.
Хората често ме питат, ”Защо се състезаваш на пътя?"
Защото карането на писта е бързо, можеш да усетиш тръпка, но не е същото.
Състезанието на писта е като катерене по скала вързан с въже.
Опасно е. Но винаги има място и за грешки. Подхлъзваш се, падаш, но имаш въже.
Състезанието на пътя е като свободното катерене.
Знаеш, че се катериш по същата скала, на трасето си,
но няма място за грешки.
Ако направиш грешка, то ще бъде сякаш, знаете...
Ами, може да завърши със сериозно нараняване или по-лошо.
Движиш се с около 270-280 км/ч;
минавайки през бързи завои с дървета, жив плет и тухлени огради.
Най-великото нещо е.
А и си осъзнал опасностите преди да преметнеш крак през мотора.
На върха на Брей Хил преди да тръгнеш,
много странни мисли ти преминават през главата,
ти си нервен и притеснен, но когато видиш знака от
маршалите на старта и тръгнеш надолу по Брей Хил, всичко е отминало.
В мига, когато в действителност чуеш шума, усетиш вятъра,
физическото напрежение в тялото си,
няма друго като това. Сякаш преминаваш през ада
и си се страхувал толкова много пъти, но това е притегателната сила.
Трябва да се посветиш напълно.
Не можеш да мислиш за друго, несвързано с настоящия момент.
Това е то...
Да караш на две колела. Толкова е трудно, колкото изглежда.
Нали знаете, хората говорят за екстремни спортове.
Няма нищо по екстремно от състезание на пътя.
Една част от секундата.
В смисъл, някой като Джоуи Дънлоп, 31 годишна кариера,
26 победи на ТТ. Всички останали победи, всички тези Световни купи...
Една част от секундата.
И той пада.
Оу, това изхвърли...
Няма място за грешки на трасето на ТТ.
От всички такива трасета, това е най-тежкото и непрощаващо.
Със средно около пет смъртни случая на всяка миля,
само няколко късметли са катастрофирали и са се отървали незасегнати.
Милки Куейл е един от късметлийте.
Живота ти се върти около TT
защото това е страст, това е огромно нещо
независимо дали си на тръсето или извън него. Въпрос на живот и смърт е.
Знам, че звучи като луда работа,
Аз... Не съм се състезавал тук вече от 8 или 9 години
и все още ми е трудно, защото
не мога да го правя, не мога да усетя тръпката.
Сякаш си достигнал върховното изживяване
и вече не можеш да го постигнеш, заприличваш малко на наркоман.
Просто не можеш, не можеш да го изкараш от системата си.
Обичаш го.
Когато седя край трасето,
искам до го правя и си мислиш да, да, да и тогава...
Очевидно, ако си винаги зает
без значение дали метеш пода или изпразваш кошчета за боклук
или показваш на другите околността, или се срещаш с голями клечки
и развеждаш медийте наоколо, наистина държи мисълтта ми надалеч.
Милки се грижи за новопристигналите и им показва трасето.
Може да отнеме около 3 години състезания, за да го научиш
и най-малко още толкова, за да добиеш увереността
необходима, за да достигнеш лимита на границите си.
Всичко опира до увереността.
Трябва да си уверен в разположението на завоите
и колко бързо можеш да ги вземеш,
колко да увеличиш скоростта, затова аз все още експериментирам
колко бързо мога да ги взема, още малко, и още малко, и още малко.
Как да построя и използвам завоите
и издатините и възвишенията и повратните точки
и решетките и всичко, надявайки се, че ще съм малко по-бръза.
Преодолей го, преодолей го!
Отвътре покрай плета, прехвърли обратно мотора.
Минаваш отткук и познайте какво,
тук има още един.
Отнема ти 3 години да го направиш правилно.
Само след две състезателни години,
Джени Тинмаут става най-бързата жена на трасето.
Чувстваш се, сякаш не трябва да го правиш.
Малко е странно. Чувстваш се...
Чувстваш се дързък и малко непослушен. Да профучаваш по пътищата,
и все пак мисля, че това е половината от забавлението...
Когато тръгваш надолу по Брай Хил, просто е голямо ухилване.
Сякаш...
Докато карам натам, всичко, за което си мисля
е следващия завой, който е наречен Балагери.
Той е всеизвесен като Баласкери /страшен/, защото е.
Той е много, много страшен. Толкова бръз. Това е най-важния,
но също така и най-опасния завои на трасето.
Големият проблем с Балагери е, че той е невидим от точката на влизане,
защото когато идвам насам все още давам здраво газ,
и още газ, и още газ, и сега при пътния знак тук,
ето тук отпускам газта. преминавам на първа предавка,
Изваждам си главата от балона,
и сякаш някой иска да я откъсне от раменете ми,
но към тази точка се опитвам да видя точката за завоя,
но още не мога да видя.
Знам, че върви на дясно, но къде точно да завия?
Веднага щом видя бордюра от вътрешната страна, накланям мотора и давам газ.
Добре и газ през него, точно до бордюра-
Толкова, толкова бързо.
Средно 210 км/ч;
Джон МакГинес все още е най-бързия човек на трасето.
Преди 100 години, първото състезание е спечелено само със 60 км/ч.
През неговата история дори състезатели без шанс за победа
са чупили собствените си рекорди
и са предизвиквали известното островно трасе.
Състезателите винаги гонят по-малко време за обиколка.
...на първо място. Това е Ник Кроу. Още е втори.
Мисля, че има опрадалено пристрастяване към него.
Веднъж дойдеш ли тук, вече не можиш да спреш.
През цялото време търсиш перфектната обиколка.
Винаги тръгвам с нагласата, че първо трябва да победя себе си.
Всяка година, мислех, че трябва да съм по-бръз и по-бръз и по-бръз,
което и правех в действителност но за съжаление до инцидента,
който не беше по моя вина, просто един от странните случай.
През 2009, докато е начело на състезанието
заек притичва през пистата, причинявайки катастрофа при 260 км
на сайдкара на Ник.
Мисля, че прелетя и се удари в предната част на спойлера.
И после изхвърча и ме удари по лицето и това беше,
очевидно мотора веднага реагира надясто, и край,
право в дърветата.
Да, бяхме късметлии, че ни се размина.
Ако имахме нараняване или смъртен случай,
често имах желание да спра,
защото да, така е, понякога се чувствам като нарко пласьор,
понеже аз подготвям тези двигатели за тези хора
с които да отидат и да се самонаранят
и въпреки че, да чукна на дърво, не е по моя вина,
хората, които търгуват с дрогата са по-лоши от тези, които я взимат.
И миналата година; беше ужасно време.
Казах, че няма да продължа със сайдкарите.
И после начина, по който Ник се върна...
Изобщо не можах да му откажа,
така че, за него имаме готови 3 двигателя, а правим още два.
Духът му е невероятен.
Самият Ник няма да кара.
Вместо това неговия собствен отбор ще се опита
да подобри рекорда за обиколка при сайдкарите,
който стои ненадминат от инцидента му.
Намерихте ли Гай? - Да, той...
Има малък проблем с разрешителното си.
Ти имаше ли проблем с резрешителното си, Гари?
Да, просто трябваше пак да го сканират.
Типично, не можем да намерим Гай
а той няма да е правоспособен да тренира без разрешителното.
Докато не се върне, мотора не може да мине на технически преглед.
Както обикновено, не знаем къде е. Да се надяваме, че след малко ще е тук.
Току-що получихме съобщение от рейс контрола.
Гай Мартин да се яви в офиса незабавно, моля.
Гай Мартин... От къде да започна?
Той е отцепник.
Той е ексцентрик. Винаги има какво да каже,
въпреки че през повечето време не става за излъчване.
Той е от старата школа.
Той е това с което сме израстнали, с което сме свикнали.
Гай е забележителна личност.
Не мисля, че Гай знае с какво точно иска да се занимава.
През живта си е обичал много и различни неща.
Искам да го видя как побеждава тук, но ако не внимава, ще пропусне времето си.
Гай е доста многоцветна личност.
Но той е човек, който търси внимание, разбирате ли?
Много обича да е център на внимание, носеше зелени шорти цели 2 години.
Сигурно вече са се вмирисали и са им порстнали крака,
но всичко е свързано със състезанията.
Трябват ни характери. Гай е какъвто е.
В смисъл, че говори пълни глупости, но е забавен.
Гай го казва както си е,
и мисля, че затова е толкова популярен сред хората.
Той не се притеснява, че ще разстрои вишестоящите.
Гай Мартин е Гай Мартин и никой не иска той да се променя.
Той е чепат характер, той е Джон Уейн на моторния спорт.
Най-накрая Гай се връща след като
е разбил класически мотор на свой приятел в южната част на острова.
Ето те. Вече е готово. - Това е всичко.
Разбрах! Много благодаря. Чао, пич.
Пътищата ще бъдат затворени след полувин час
и тазвечершната тренировка ще започне точно в 7:30.
Разрешителното на Гай е одобрено,
отбора вече може да закара мотора на технически преглед.
Правилно, приятел.
Часът сега е 7:25,
пътищата ще бъдат затворени и тазвечершната тренировка
ще започне след 5 минути.
5 минути, дами и господа, 5 минути.
Номер 8, Гай Мартин, и номер 19, Джеймс Хилиър
напускат линията, и двамата на супербайк.
Механиците ми казаха, че миналата година на първото влизане в пита
очите ми са били като цепнатини, не се е виждало бялото в тях.
Идваш на ТТ, а тялото ти не е свикнало с първоначалното напрежение.
Гледките отминават твърде бързо.
Първата обиколка, от старта до 250км/ч.
И си мислиш, "Трябва да съм луд. "
Спиращо дъха е и когато просто продължиш да караш мотора си,
мислиш каква легенда си, че се движиш толкова бързо.
Сякаш е напълно различно усещане
когато видиш състезателните мотори да преминават.
Сутринта може и да си минал през пит стопа,
значи най-високата ти скорост досега за деня е около 65км.
Отпускаш съединителя и след няколко километра
летиш с 320 км между каменни стени и живи плетове.
Изисква се известно време, за да свикнеш психически със скоростта.
После се настройваш и се отпускаш
и започваш да се чувстваш все по-удобно на трасето.
Запчваш да караш по-бързо;
да се движиш по-плавно, да дишаш нормално.
Навлизаш в онова състояние на ума, където всичко започва да се забавя.
Започваш да се движиш, очите ти се отварят широко
и мозъка ти започва да работи много по напред от където си.
Мислиш за около 4-5 завоя напред.
Става въпрос за кинетичната енергия, и да запазиш ритъма си
и да не навлезеш в някакви глупави битки с другите.
Наистина трябва да използваш главата си.
Аз съм наистина труден човек, с който да караш, ако искаш да
ме извадиш от състезанието, трябва да си готов да рискуваш здраво.
Разбирате ли какво казвам? По този начин се състезавам с мотора.
Аз така натискам, и ще гоня всеки до горчивия край.
Ако искат да играят твърдо, могат да го правят с мен.
Когато чуваш моторите да пристигат на шеста предавка...
И те никога на отпускат дросела, в смисъл за мен това е...
Знаете ли, карам мотори от много години...
Дори и сега говорейки с някого за трасето на остров Ман,
космите на врата ви настръхват и си спомняте,
а и аз никога няма да забравя първата си летяща обиколка на ТТ
минавайки през кръстовището на Сейнт Ниниан и надолу по Брей Хил.
Мислех си, че ще стигна до края на света, наистина.
Мислех си, че ще падна от клисурата на края.
Усещате сякаш наистина можете да летите,
и през повечето време го правите.
Къде е Гай, Джони?
Къде е Гай? - Идва към теб.
Мотора на Гай беше конфискуван, защото на връщане,
незаконно е минал през града.
Значи аз трябва да отида там да ме нахокат? За какво?
За карането през заградената зона, или за минаването през града?
Затова, че мина през града, шефе.
Разбираш ли, трябваше да го прочетеш преди да излезеш.
Но понеже закъсня за старта, не те видях.
Това ти казва да не правиш това, което направи.
Не го прави пак. - Сериозно, съвсем сериозно,
точно тук се намесваш, г-н Крейг. Шефа на отбора и тям подобни.
Ще обвиня теб, Уилсън. - Да, обвини ме.
Обвинявам теб.
О, по дяволите! Къде е Роб?
Ще бъде перфектно. - Няма проблем.
Още значки? - Да, всяка година.
Гай ще си върне мотора щом се извини.
Къде да отида да ми се скарат?
Мога ли да си взема мотора? Мога ли да си взема мотора?
Искаш ли чипс? - Няма да откажа, приятел.
Знам, че си на диета.
Разполагай се. - Благодаря.
Хайде, идвай тук. Добро момче си.
Благодаря, момчета. - Готов сте, г-н Крейг.
Добре, шефе, работата е свършена.
Шибан интерес, нали момчета.
Гай е доволен от мотора...
Дали донесоха същото зъбно колело? - Да.
... за сега.
Абсолютно, две седмици от живота ми.
Просто това е нещо...
Това за мен е като Световната Купа.
Сякаш 50 години от живота ми са само 100 седмици,
невероятно е.
Атмосферата. Приятелите, които намерих от цял свят,
виждаш ги всяка година. Някои губиш, създаваш други.
Нещо специално е. Една секунда!
Хората ми казват, о, вие имате деца, не трябва да му позволяваш да го прави.
Но, ако забраниш на Дан да кара това просто ще е края на света за Дан,
и аз не мога да му го причиня. Той ми е съпруг и аз го обичам,
затова го подкрепям.
Ти си горе на трибуната,
седейки заедно с останалите от семейството и другите съпруги.
Знаете ли, всички сме нервни, но някакси така трябва,
с леки шегички и малко смях.
Наистина е невероятно каква сила получаваме, с всички...
Всички заедно, сякаш сме от един клуб и си помагаме да преминем през това.
Голямата защита на състезателите по пътищата е винаги една и съща,
при всеки един от тях, все едно и също,
"Но никога няма да се случи на мен- "
Но някъде дълбоко в себе си всеки от тях го знае
че може да се случи и на него. И между тези две места
има много начини да се справиш.
Нося една и съща каска през последните 11 години.
И винаги нося определен чифт чорапи, през двете седмици
също така, винаги пускам по едно пени в кожите си,
преди началото на всяко състезание, да. Въпреки, че няма да има разлика,
но бих носил и розови кюлоти, ако ще ми помогне да спечеля.
Къде ти е пропуска? - Не съм получил такъв.
Трябва ти пропуск. - Нямам такъв.
Не можеш да минеш без пропуск. Не, такива са правилата.
Това е зоната на питлейна. За тук ти трябва пропуск.
Това ти трябва.
Ще ти го върна през оградата. Благодаря, приятел.
Няма съмнение, че ТТ на остров Ман представлява
нещо като последния бастион за свободата на избора
и да дойдеш на място като това и да приветстваш нещо толкова истинско
и потенционално опасно наистина е освежаващо.
Очарователно е. Тези неща трябва да бъдат позволени
да се случват и на други места. Ние сме човешки същества.
Живота не е репетиция.
Имаш само една обиколка, защо да не я направиш добра?
Оттук започвам изкачването на планината.
За този тук трябва да намаля; да сваля на втора предавка.
Плътно до стената, оттам, както преминавам оттук,
бубуната ето там, бум.
Значи се качваме нагоре покрай тези малки чупки на дясно,
Още е равно, още е равно, дай газ, дай газ, дай газ, дай газ,
надолу до стената, отпусни газта, свали на първа,
обратно на газта, сега да караме, карай, карай, карай, карай,
обратно на втора скорост.
Пак подаваме газ, изправяме мотора, изправи се, изправи се, карай нагоре,
към тези малки чупки на ляво. Мини през това, през онова,
навън покрай дърветата от дясната страна на пътя, точно до тук, OK?
Изкачваме се дотук, за да стигнем до Гътри, OK?
Гътри е третия най-важен завой на трасето.
Има три леви завои тук.
Много е стръмно. Това е първия, направи го правилно, мини през този,
после оттам, навън до бялата линия, обратно на номер две,
навън до номер три, точно тук.
Видиш ли завоя здраво натискаш спирачки, три предавки надолу, едно, две, три.
Обратно на три, после пак газ; карай направо.
Навън точно до бялата линия, после обратно до външната бяла линия,
после обратно, отдолу под този тук,
отпусни дросела, и готово. Чудесно. Добро вдигане.
Бум.
През следващите седем дни, тук ще има много ожулени места и пропуски,
седем спукани прешлени, четири счупени ребра,
пет животозастрашаващи инциденти, два натъртени дроба
и за съжаление, още по-лошо.
Къде е Ками? Там ли е?
Какъв е плана?
Какво? - Чай.
Чай. Да, вземи му чая. И започни рано утре сутрин.
Това ли е плана, Уилсън? - Моля?
Какъв е плана? Момчетата питат какъв е плана.
Плана е, да караш мотора.
А, ето те. Това е уредено, работата е свършена.
Очевидно към този момент на
Дъглъс има лека мъгла. Към върха се изчиства...
Започваме с ТТ Супербайк.
Шест обиколки на трасето,
226. 38 мили.
Напомняне; това е тест за време, тръгват през 10 секунден интервал,
Те се състезават един с друг, но и с часовника.
Най-важното, разбира се е, че се състезават със себе си.
Те се състезават с традицията, те се състезават с историята на планинското трасе.
Остава една минута до началото на първото състезание на тазгодишното TT.
Законите за усредняването ми казват, че той ще спечели.
Бих искал той да спечели първото състезание защото вярвам, че това ще го успокои.
Ако спечели първото състезание, ще спечели три или четири.
Наистина вярвам в него.
И тръгваме със Сузуки, ето го и Брус Анстий.
Мъглата все още се стеле по Гленкрутчени Роу,
но се състезаваме.
Ето и машината с номер едно на Брус Анстий.
Много е стегнат през Юнион Майлс.
Ето го и Джон МакГинес,
най-бързия мъж в историята на планинското трасе.
Ето го и Хътчи, който има две победи миналата година; но не със супербайк-
Следващ е номер 8, 28 годишен,
ето го и Гай.
Той е бръз надолу по Брей Хил.
Добра скорост на завоя.
И ето ги. Състезаваме се. Двамата заедно
Джон МакГинес повежда напред от Брус Анстий.
Номер шест, Камерън Донълд, скъсява разстоянието
между него и Кийт Амор. Имаше битка тук,
предимството е удържано от Камерън Донълд
но ето го и Гай Мартин и е много бръз!
Джон МакГинес имаше зашеметяващ старт на състезанието
но Конър Къминс, местния момък, е точно зад него
само на осем стотни от секундата на второ място.
Обратно при мен на трибуната, тук на екрана виждам, че
След корекция на времето Конър Къминс е излязал лидер при Балао
с три секунди преднина пред Джон МакГинес.
Но Джон определено има проблем,
защото скоростомера при Сълби
е отчел, че е минал само с 219.5 км.
Значи ясно е, че има проблем с Джон МакГинас и голямата Хонда.
Сега при Рамзи и Рой Моор.
Е, казаха, че ще е напрегнато и то е,
щото Гай Мартин е тук... О, Боже!
Гай Мартин почти избута
Майкъл Дънлоп, беше много близо.
Конър Къминс, номер 10,
води със 6 секунди пред Йън Хътчинсън.
Значи на 3 място е Гай Мартин,
само на секунда след Хътчинсън.
Джон МакГинес се отегля на Сълби Стрейт.
Какво разочарование,
кралят на планината е аут още на първата обиколка,
но да продължим със шоуто.
Номер четири води.
Мога да ви кажа, че номер 10 е увеличил преднината си на 14 сек.
пред номер 4; Йън Хътчинсън.
Можем да видим Манксман на върха на подиума
за първи път от няколко години насам.
Къминс е натрупал фантастична преднина от 21 сек.
Ако само успее да задържи, определено довечера ще има
няколко пияни при Суан в Рамзи.
Обиколката на Йън Хътчинсън е с време от 130.496,
Ето го и Конър, да видим времето.
131.511 за Конър Къмингс.
И какво представяне на човека от Рамзи.
Светна лампата при Кронк-ни-Мона
като сигнал за пристигането на номер 6, Камерън Донълд,
но той не се появи.
Смятаме, че Камерън е направил грешка в тази обиколка,
вероятно се е отклонил при поста.
Това изглежда е единственото логично обяснение.
Има още една машина идваща по пътя,
и това трябва да е Гай Мартин,
Гай тъкмо влиза в питлейна
а това е Конър, който тръгва.
Донеси го вкъщи, Конър; донеси го вкъщи.
Той знае, че има преднина от 21.1 при Глен Хелен.
На тази обиколка, 23.3.
Чу се клаксон, сега напуска Хътчи.
И Камерън, сигурно ще му се иска да се срита за грешката си,
падна до 13 позиция. О, Конър угасна! Конър угасна!
Дали ще го подкара сега, просто не иска да запали-
Доста време. Хайде, хайде,
Запали го, запали го!
О, Конър; здраво клатене на главата от големия мъж от Рамзи.
Гай Мартин също тръгва, и Гай мина със скорост по-висока от позволената,
и го закова. Чарли Ламберт.
Значи, 21 секундна преднина,
и съвсем внезапно намаля до 4 секунди.
Седемнайсет секунди изчезнаха по времето за премахване на проблема,
да запалят отново големия ZX-10.
Значи всичко ще се реши по време на последните две обиколки
и има доста работа да се свърши от Камерън,
за да изяде преднината на Конър.
Конър Къминс, Йън Хътчинсън,
Гай Мартин и Майкъл Дънлоп, това са първите четирима.
Реда е същия, но разликите определено се промениха.
Първия от по-задните състезатели вече е в питлейна.
Ето го и номер 26, Пол Добс,
състезава се с нарисувано киви на каската си,
това е Джени, вече тръгна.
Току-що научихме, Конър липсва.
Конър Къминс е изчезнал при Глен Хелън.
Развети са жълти флагове, докато в полезрението се появява нова машина.
Не и това не е Конър.
Това е номер 8, Гай Мартин.
Конър липсва при Глен Хелън.
Мога да ви кажа какво е станало с Конър
Той се е оттеглил, механичен проблем при Лаурел Банк.
Оттегляне при Лаурел Банк. Механична повреда.
Голямо разочарование за Конър
Йън Хътчинсън, номер четири е този, който води на пътя.
Номер осем, Гай Мартин е на второ място за сега.
И сега пред погледа ни са един, двама, трима.
Тези тримата ще имат доброто старо боричкане из планината
и това ще си струва да се види.
Не само за Конър имаме лоши новини.
току-що чухме, че новата система за отчитане на времето в пита
изиска първата си жертва.
Гай Мартин получава 30 секундно времево наказание.
Това го сваля от сегашното второ място
до четвърто. Значи без подиум за Гай
и Йън хътчинсън, 30 годишен от Бингли, Йоркшир
е водачът в Супербайк ТТ,
следван от Майкъл Дънлоп на второ.
Знам, че Хътчи печели, но дръжте под око и номер шест, Камерън Донълд,
въпреки отклонението при пътепоказателя
завършва състезанието доста силно
и последното място на подиума все още не е заковано.
Можете да видите, че карирания флаг е приготвен.
Ето го и вдигането на Йън Хътчинсън,
и Йън Хътчинсън печели върху Хонда Паджет.
Крайния резултат, Хътчи първи, Дънлоп втори, Донълд трети,
Гай Мартин завършва на четвърто място.
Наказанието струваше толкова скъпо на Гай.
Когато бях в питлейна, чух анонса,
че Гай е минал твърде бързо покрай ограниченията на скоростта
и че му е наложено наказание, това е всичко, което чух.
Просто изгубихме второто място.
Когато казахме на Гай, просто скочи от мотора, и влезе във вана си.
Дори не си свали каската. Но съм сигурен, че ще се върне.
Голямо разочарование е за Гай.
Знаете, че той тъкмо е минал 360 км със скорост от 360 км/ч
и тогава му казват, наказваме те за нищо.
Такова малко нещо. Малко над 60.
Не трябва да има 30 секундно наказание.
5, вероятно. Това е жестоко.
Те измерват средната скорост за разстояние.
Кой може да каже, че разстоянието, което те измерват
е точно до милиметър?
Между другото, имаме книги пълни с разпоредби.
И за съжаление, аз вероятно съм длъжен да кажа,
че по въпроса за отчитане на времето,
отчитащият, неговата дума е закон
и това, което записва се смята за основен фактор
и не може да има протести и жалби.
Добре.
Да, ами това е. Понеделник е нов ден,
Гай има други две състезания в понеделник
да знаете, че веднага щом Гай се върне тази вечер, непредубеден,
и остави днешното състезание зад гърба си,
в петък той има още едно състезание със супербайк.
И ще продължим оттам.
Добре дошли на екшъна на планинското трасе.
Две състезания, 600cc машини са първи в 10:45.
Гай Мартин ги отсвири още на старта.
При Балао, Гай Мартин е начело на състезанието с
около секунда пред Йън Хътчинсън, и Дан Ниин на трето място.
Гай Мартин е тук на фибата при Рамзи, първа обиколка,
и все още води и изглежда доста решителен днес.
Новината от върха на планината, от Бунгалоу,
е че Йън Хътчинсън е свалил наполовина разликата с Гай Мартин.
Ето го и Йън Хътчинсън, който води в края на първата обиколка.
Гай Мартин определено харесва тази отсечка на трасето,
между Трибуната и тук, защото е постоянно по-бръз.
Но изглежда Хътчи го настига навсякъде другаде.
Това е спиращо дъха вълнение.
Гай Мартин е начело.
Сега Йън Хътчинсън се върна на предното място.
И отново води Гай Мартин.
Ето го Хътчи, начело.
О, толкова бързо.
Чарли, каква е разликата до идването на Гай?
3.3 секунди, значи Хътчи е дръпнал малко напред.
Казаха на Гай Мартин, "Можеш да го направиш,"
и съм сигурен, че има хиляди, на които ще им хареса да го направи.
Махни се от пътя.
Дали Гай няма някакви проблеми?
Чухме доста викове.
Гай преминава, а Кийт Амор е плътно по него.
Майкъл Дънлоп се промъкна на трето.
Но ето го и Йън Хътчинсън, който е увеличил преднината си.
Сега е малко над четири секунди, но стоите по местата си,
защото новината от Балао е, че Гай Мартин е намалил разликата наполовина.
Йън Хътчинсън приближава финала на състезанието,
но Гай Мартин успя да ги направи по-малко от 3 секунди при Кронк.
И Гай Мартин прави обиколката на живота си!
Но дали ще бъде достатъчна, за да му донесе първа победа на ТТ.
Хътчи тъкмо пресече линията, но къде е Гай?
Той започна 40 секунди след Хътчи.
Пуснахме брояча, и ще броим наобратно
от тези 40 секунди. 37... 38...
Стана 39... Това е победа за Йън Хътчинсън.
С 3.03 секунди. Гай Мартин е на второ място.
Майкъл Дънлоп е на трето масто, с крайно време от 126. 587.
Първи, втори и трети са Хътчинсън, Мартин и Майкъл Дънлоп.
И стигнахме до Крис Кинли.
Не знам къде се дяна Гай, наистина.
Мога да ви кажа, че при връщането направо си тръгна
и това е всичко, което знаем в този момент.
Значи Гай не дойде в ограждението на победителите.
Той направо си тръгна, ще трябва да разберем какво става там.
Чарлс, видя ли го?
Нямаме нищо общо с хората, създаващи правилата.
Пол се опитва да си върши работата, разбираш нали, не е Пол,
Пол не създава правилата. - Така изглеждам като съм придирчив.
Гай, всички много се гордеем с теб, затова моля те...
Заради Уилсън. Моля те.
Стегни се, Гай.
Ти нямаше ли да се раздразниш? - Да, Гай и аз бих се разстроил,
но не бих си го изкарал на хората, които се предполага, че са приятели.
Точка едно-едно-две...
Гай! Гай! Спирачките, предните спирачки!
Трябва да изчака с гулая си.
Ей, шефе, къде отиваш?
60.112.
Момчета, вие сте придирчиви. Сега аз съм. Ще карам с каквато скорост искам.
Значи всичко сега е за съботното състезание, а?
Да, да...
Ще те оставя да си починеш, по-късно ще поговорим повече.
Нали, Гай? Много ти благодаря, Гай си тръгна.
Така, това, което видяхме беше малък протест от Гай Мартин,
да влезе направо вътре?
Ако минех с 0.112 км/ч, знаете ли колко далеч ще стигна?
0.112 над разрешената, колко е далеч, дължината до тук.
Стегнете се, хора, стегнете се. 30 секунди...
Ето ги и овациите.
И напълно заслужени, беше ужасна сутрин за състезателите,
и тези момчета ще го помнят дълго време по една или друга причина.
Но Гай Мартин не се задържа дълго горе на подиума,
вече си проправя път надолу.
Обаче взима бутилката със шампанско с него.
Разкажи ми как се чувстваш.
Те се държат гадно с мен, Аз ще се държа гадно с тях.
Просто правят неща...Само искат от теб, "Не можеш да правиш това."
Знаете ли, "Пресата това, медийте онова." Майната им.
Те се държат гадно с мен, Мамка им аз ще се държа гадно с тях.
Просто е. Няма проблем.
Няма проблем. Не се безпокой, това е само върха на айсберга.
Само почакай да спечеля някое.
Не го мисля наистина, само се съгласявам с тях.
По-добре си тръгни. Каквото и да кажа, ще прозвучи като мрънкане.
Можех да кажа нещо.
Вчера сутринта трябваше да дам интервю...
А само казах, "Щастлив съм да съм четвърти.
"Щастлив. Там исках да бъда."
Очевидно не, Исках да спечеля, нали?
Но те не ти помагат с такива задници, нали?
Е, добре.
По-лоши неща стават в морето, но ние все още сме тук, нали?
Мислех, че е минало доста добре.
Очевидно не достатъчно, щом Хътчи ме победи.
Да, знам какво трябва да се направи.
Останали са още три състезания, нали така?
Ще стане.
Ето го и водача в състеанието Раян Фаркуар, изглежда наистина добре.
Явно нещо се е объркало още на старта за Гай,
защото е извън топ 10.
Хътчи побеждава с 1.3 секунди.
Хътчи, Райн и Конър; в този ред
Това е хет трик за Хътчи, Три победи на ТТ за седмица.
И има още две самостоятелни състезания.
Просто дадох всичко, което можах.
Невероятно е, човече, невероятно.
Ало?
Добре, приятел. Кой си ти?
Какво знаеш?
Не.
Да, тъкмо гледах някой записи от онборд камерите,
направих си план за атака.
Джефри от 2002 и после малко от Хътчи.
Минавам през късите сектори твърде бързо,
и после губя надпреварата на дългите прави.
Искаш ли го? - Добре, благодаря.
Ще се подпишеш ли тук? - Добре, скъпа, как върви?
Върви чудесно. - Добро момиче.
Надявам се да спечелиш. - Знам. Нека се надяваме, а?
Току-що видях Пол Добс, нека да отидем да си поговорим с Добс.
Добро утро, Пол. - Как си?
Какво ще кажеш за днешните условия? Обзалагам се, че си бил тъжен
като си се събудил сутринта и си помислил, "О, не"
Не, тази година съм съотборник с Оутсей
и той ме увери, че ще се оправи, така че... - Добре, Пол, ще те оставя да се
концентрираш и да се стоплиш, че изглеждаш премръзнал.
Изглеждаш сякаш изобщо не си готов за състезанието, изобщо.
Дори малко. - Да, не е безопасно, нали?
Не, не можеш да се състезаваш в това време. Не се състезавам.
Заповядай, скъпа.
Гай! Гай!
Гай, тя те харесва!
...докато Гай Мартин завършва на четвърто място.
Ето го и Хътчи, изглежда много силен.
Скоростта на Кийт Амор е за трето.
Майкъл Дънлоп все още води.
Но само с 1.82 секунди.
Разликата е само 1.82 секунди.
Не, мисля, че Хътчи го направи...
Направи го, защото Майкъл Дънлоп пресече линията,
но Йън Хътчинсън спечели състезанието.
И не само това.
Днес той написа най-невероятната част от тукашната история.
Първия, който спечели четири състезания на ТТ.
И втория след Филип МакКален, който печели четири за седмица.
Йън Хътчинсън, новия крал на планината.
Няма съмнение в това.
Джеймс МакБрайд тръгва.
Следващия на старта е новозеландецът Пол Добс,
и веднага след него е уелсецът Пол Оуен.
Чудесно е да видим отново тук човекът от Ленглокланд.
Добре, на стартовата линия сме, и ти се ръкуваш със състезателите
и винаги им желаеш най-доброто.
Тръгнах след моя човек, Пол Добс.
Защото сме разделени на по 10 секунди,
Започваш да броиш, когато изчезнат.
Започваш да броиш.
Можеш да ги чуеш как идват от къмпинга надолу към дълбокото
и после пак нагоре. Можеш да ги чуеш как ускоряват докато идват.
И можеш да различиш мъжете от момчетата,
защото свалят предавка надолу, намаляват ускорението
и после отпускат леко, тогава отварят
и преминават около завоя.
Но трябва да кажа, най-добрите, дори не си правят труда.
Те просто продължават плавно.
Той влезе в завоя толкова добре,
отсече го,
мотора се издигна на височината на автобусната спирка.
Той просто продължи право напред,
на височината на автобусната спирка ето там.
Като бойно поле.
Тъкмо го бях настигнал и вече се изкачвахме към Балагери
и го видях как влиза в завоя
и после се появиха жълтите флагове, и разбрах, че е станал инцидент.
Или е гръмнал двигателя, или е катастрофирал,
Можех да чуя другите състезатели да идват, затова грабнах флага
и изтичах на трасето, за да ги предупредя.
Медиците се опитаха да направят каквото могат.
Но той щеше да бъде смачкан, ако беше в кола
и беше ударен от трактор или нещо такова.
Тук сме, състезаваме се. Знаем опасностите.
Това не е игра на шикълки или подобно.
Затова и всички се заемат, ако можем да си помогнем един на друг.
Но за жалост,
той загуби живота си, заради спорта, който обичаше.
Като всеки един от тях.
Имах един от тези моменти, който се случват понякога
веднъж-дваж през всяко ТТ,
просто стоиш и се оглеждаш и всичко, което виждаш, моторите,
екипите, знаеш, че чуваш онази сирена, сирената за влизане в пита.
Всичко се движеше и аз си помислих, "Обичам това."
И всъщност си помислих, глупав момент на яснота,
Боже, това ще ми липсва, ако нещо се случи с Добси и не съм тук..
Час по-късно...
Утре всеки може да загуби партньора си.
Хората попадат под автобуси. Хората се изгубват всеки ден.
Говорите за това, правите си шеги през цялото време.
Следващата седмица може да не съм тук, казват хората.
Но когато е част от съзнанието ти,
дори и от подсъзнанието,
наистина те кара да обичаш живота.
Карате да оцениш близките си и това колко са специални
и какъв късметлия си.
Причината, заради която избираме да се състезаваме
е цялото това, сещате се ”Тук сме за определено време"
Какво можем, как можем да извлечем най-доброто забавление от живота?
И искаме и децата да споделят това.
Те разбират, те го обичат, те са част от него.
Понеже прекарахме времето с него, това ни направи, каквито сме.
Направи ги това, което са.
Знаете ли, прекрасни са.
Те са силни. Те се забавляват.
Ние се забавляваме. Толкова много се забавляваме.
То не спира.
И ще продължим да го правим.
Карат моторите, слушаме музика, танцуваме в кухнята.
Все още обичаме ТТ, още обичаме острова,
това не може да се промени.
Не можеш да обичаш смъртта. Не можеш да харесваш загубата.
Не можеш да обичаш вълнението и тръпката
без да разбереш, че това е част от него.
Нямаше да е толкова вълнуващо, ако го нямаше риска.
Точно затова те искат да го правят.
Междувременно, от Ауто Сайкъл Юнион потвърдиха,
че втори състезател е загинал на вчерашното Суперспорт състезание.
48 годишният австриец Мартин Лойт загина при катастрофа на Куаери Бендс...
Петък е, Деня на Синиор рейс.
Това е денят, който всички ние чакаме,
това е финалът, и състезанието на годината,
доколкото засяга всички нас.
Голямата награда. Хората я наричат Силата и Славата.
Означава толкова много.
Затова ще вложим много старание в това, огромно старание.
Всички са готови. И Гай е готов.
Тъкмо пристига. Това е той.
На старо мръсно колело, бегач.
Кой ще вземе тазгодишната титла при Старшите?
Ще ги има ли невероятните пет за Йън Хътчинсън?
Джон МакГинес ще се качи ли на подиума?
Бях втори, бях четвърти, вчера бях и пети.
Значи нямам най-добрата седмица, всъщност. Няколко малки проблеми
в начина на настройване на мотора.
Но всичко това е повод за размисъл,
и аз трябва да се опитам да го поправя за днешното състезание
и да изиграя играта, да видим какво ще мога да направя.
Ще отида там и ще дам най-доброто.
Но понякога гледам записите от камерата на мотора,
и видях това, онова. Не се ли престаравам много?
Мисля, че видях на някои места, че го правя.
И това ме пречи, така че...
Да, ще отпусна малко.
Това наказание, не ме засегна особенно.
Лоши неща стават в морето. Просто идвам и сядам тук
с каската, и ботушите, и ръкавиците и кожите ми
и с всички неща, и просто седя тук и...
По това време, ако беше дошъл насам,
ако мерача на скоростта беше дошъл, щях да го натупам, мамка му.
Сериозно, мерача на скорост, Щях да го натупам, мамка му.
Аз не съм избухлив, но си има време и място за всичко.
И нещо такова се случва.
Точка... Както и да е, не ме карайте да започвам с това.
Досега спечелих четири, и ще е чудесно да взема и петото.
Знаете ли, ще е приказна история.
Но, очевидно, всички се целят в мен цяла седмица.
Мисля, че в някои аспекти, напрежението за тях спадна,
с това, че един човек го е правил цялата седмица.
Какво още може да направят?
Не е като да знаете, че има четири различни победители
а те не са спечелили нито едно, просто...
Мисля, че напрежението за тях малко спадна, но...
Но от друга страна, е последното състезание тази година.
Ако наистина са решени да спечелят ТТ,
това е последния шанс.
Още не съм виждал постерите с Конър Къминс наоколо,
но ще има големи овации в подкрепа на местното момче.
Ако отидеш там навън с препълнена глава,
ако слушам Rage Against the Machine преди да изляза,
ще излеза в погрешното състояние на ума. Затова ще изляза слушайки...
Мисля, че може би ще послушам Отис Рединг преди да изляза.
Да, изпуши няколко цигари.
Ти искаш ли?
Да, ще откажа пушенето... Ще откажа пушенето след юли.
Но имаше някои моменти през изминалите две седмици
където си мислех...
Но не съм пушил, затова се мислех за малко Отис Рединг на стартовата линия,
преструвайки се, че пуша цигара,
и да взема каквото дойде.
Парадната обиколка е към края си.
След точно един час, в 12 и половина
ще започне Синиор ТТ рейс
и разбира се, ние ще ви покажем цялата подготовка
и интервютата, докато състезателите излизат.
Може ли Йън Хътчинсън да напише историята?
Той доказа, че е абсолютен маестро на планинското трасе.
Ето машината с номер едно на Брус Анстий.
Рекорда за обиколка все още е 131.578 мили за час.
Той беше поставен от Джон МакГинес миналата година. Остават по-малко от 10 сек.
Ами, мога да кажа на членовете на фен клуба на Гай Мартин
от далечната страна на Гленсрутчери роуд
че техния човек още е един от фаворитите,
заедно с голямата местна надежда, номер 10, Конър Къминс.
Изтичат последните секунди.
Гледаме флага, който пада, и вече се състезаваме.
Брус Анстий. Планинския маестро Джон МакГинес.
Сега номер три Йън Локиар. Това е Хътчи с номер четири
Идва Кейт Амор. И Камерън Донълд.
Майкъл тръгва върху Хондата. Гай Мартин върху Уилсън Крейг Хонда.
Гай тръгна и се състезаваме.
Когато погледнем дъската с резултати, можем да ви кажем, че
Гай Мартин с номер осем, води.
Но само с .4 или .5 от секундата пред номер 10, Конър Къминс.
Има само .06 от секундата
между него и номер четири Йън Хътчинсън,
и Джон МакГинес само на .74 от секундата след него.
Първите четирима са на една секунда и половина разстояние.
И стегната вътрешна линия от номер осем, Гай Мартин.
Обиколка от 130 м в час за Гай.
131.108, това е най-бързата обиколка на Гай на планинското трасе.
Той наистина лети днес.
Всичко се върти около тези момчета, с табели номер осем и десет,
Гай Мартин и Конър Къминс, но много близо зад тях са
Хътчи и Джон МакГинес.
И Конър поема лидерството.
Конър измъкна лидерството от Гай Мартин
но има още 0.58 секунди.
Отнася се до стотни от секундата,
защото при Бънгалоу, Гай Мартин скъси разликата
между него и Конър Къминс до десета от секундата.
Все още е отчаяно, отчаяно стегнато.
Сега Гай е точно пред мен, червено торпедо на гърба му.
Само вижте каква скорост! Продължавай...
И Гай Мартин, нека ви кажа подробностите.
130. 642,
и беше лидер на обиколката при Кронк-Ни-Мона,
но все още чакаме Конър Къмис тук.
130.278.
Чисто нови гуми за Гай, който пали и вече е далеч.
Току-що видяхме чудесната работа на питстопа на отбора на Уилсън
и сега момчетата на МакАдо се захващат за работа.
Затегни я, Марк и
Марк казва давай, давай, давай.
Тя пали и големия мъж тръгна.
Ето го. Ето го и Гай Мартин!
Но имаше ужасно дълъг промеждутък
между появата на Хътчинсън и Майкъл Дънлоп и Кийт Амор,
и пътя става тих за минута - две.
Но все още чакаме машината с №8.
Ето го Конър с №10,
значи тук не се яви само Гай Мартин.
Гай Мартин е изчезнал.
Червен флаг. Внимание. Червен флаг.
Ами тук отзад на трибуната, не бяхме сигурни дали
ситуацията е за червен флаг. Състезанието беше спряно,
защото на трасето е трябвало да излезе пожарна.
Станало е нещо много сериозно при Балагери.
От 100 години това е едва втория Синиор рейс, на който се вдига червен флаг.
Инцидент на Балагери.
Гай Мартин не е стигнал Глен Хелън.
Червен флаг, момчета. Червен флаг.
Смятаме, че е Гай Мартин. Катастрофирал е и мотора му е запалил полето,
и това е един от малкото пъти, когато са вдигали червен флаг.
На всички им се сви стомахът.
Всички от отбора ходеха нагоре надолу,
можеше да видиш шефа им с наведена глава, незнаейки какво е станало.
Никой не знаеше повече от другия.
Разбрахме за това, когато Гай не пристигна на Глен Хелън.
Иска ти се да мислиш, че е механична повреда
вместо че е катастрофа.
После чухме, че гори живия плет при Глен Вайн...
Само на състезателите и маршалите е позволено да са в зоната на трасето.
Моля, всички останали вън. Благодаря.
От около миля можеше да видиш огъня.
Имаше пушек и една от балите гореше
и те ни забавяха много преди това и си помислих, "Добре,
"ами има бали сено на Ере, "
и, "Има мотор в нечий двор. "
И после, "Добре, подминахме инцидента."
Километър по надолу беше Гай.
И аз си помислих, "О, по дяволите."
Имало е инцидент. Гай липсва, така че сигурно е той.
Той катастрофира при около 280 км,
защото караше с тази скорост
и разбира се, че се тревожа.
Не скачате от мотор движещ се с
280 км/ч и след това да станете.
Да, притеснени сме.
Пол Добс катастрофира тук снощи, и както знаете, той не оцеля.
Нека стискаме палци за Гай.
Това е удар и изчезване.
Няма лесен път никъде на трасето.
Изглежда, че Гай е направил малка пилотска грешка
и се ударил в стената.
Не изглежда добре.
Приближавах към отсечката,
изглеждаше сякаш е избухнала бомба там.
Стената и всички бали горяха, а Гай лежеше по средата на трасето,
мотора му беше на парчета, сякаш е...
Това е ужасяващо, да, ние...
В тази минута всички стискаме палци Гай да е добре.
Два и 15 е, в 3:00 е старта на 4те обиколки на Синиор Рейс.
Просто така стоят нещата.
Всички участваме. Никой не ни е опрял пистолет в глава за да участваме
Всички го обичаме, и в края на деня, ако нещо се обърка
и най-лошото се случи, тогава ще умре като щастлив човек.
Знаете, че шоуто продължава. Имаме още четири обиколки.
Започваме в 3:00.
Не. Няма да е по-бавно.
Нека да видим условията на трасето.
Пътища. Липса на сцепление при Балагери
Сухо в останалата част на трасето.
Видимостта е добра. Състезание от 4 обиколки.
Днес стисках палци на Конър.
Той ще отиде да даде най-доброто от себе си, както обикновенно.
Конар, ако слушаш, зад теб съм.
Четири обиколки, 242.80 км/ч.
Джон МакГинес, водеше преди прекъсването и сега
е далеч пред №2. Който е Йън Хътчинсън.
И № 10, Конър Къминс,
изглежда доста добре през първите няколко обиколки.
Но ще трябва да се представи толкова добре през цялото състезание.
Ето, че идва и първата от тези машини, МакГинес е.
Сега идва и Хътчи, 0.61, е разликата между тях двамата.
Със съжаление съобщавам, че Майкъл е отпаднал при Джоуи.
И Камерън е извън играта. Ето го и Конър. Главата надолу.
Голямата новина е тук при Глен Хелън. Втора обиколка.
Изглежда МакГинес е аут.
И 3.24 секунди е преднината
с която Йън Хътчинсън води пред №10, Конър Къминс.
Обратно тук на главната трибуна, имаме развитие при Бънголоу
където Йън Хътчинсън си върна лидерството в състезанието.
Очакваме Конър да се появи при Бънгалоу,
преди да обновим данните.
Новини за Конър Къминс, идвал е откъм Веранда
и в момента получава помощ. Значи Конър отпадна при Веранда.
Йан Хътчинсън пресече линията и влезе направо в историята.
Забравете известните пет, това са легендарните, фантастичните пет
край Бингли булет на Йън Хътчинсън,
30 годишен. Той пренаписа историята
в едно от най-великите събития в света на мотоспорта.
И отново всичко беше звук и бърборене.
Но бърборенето спря.
Той идваше откъм завоя. Имаше добра състезателна линия,
за да сме честни с него, наистина добра линия,
и направо летеше.
И мотора падна, той го изрита надалеч
а при удара мотора буквално се превърна в огнена топка.
Това е като старт на екшън програма,
където по целия екран има пламъци,
и един силует с човешки ръст
се приближава към нас и това е Гай.
И аз си мисля, "O, ето, имам работа."
Това е първото, което ми мина през ума.
Затова се наведох, сграбчих оранжавата кутия, лекарската.
завъртях се натам и Гай прелетя покрай мен
последван от мотора, който гореше и минавайки покрай мен стържеше
и тогава мотора падна на една страна и още беше в пламъци
и навсякъде имаше черен дим.
И пламъци, направиха голяма бъркотия, нали?
И по средата е Гай.
Казах му, "Няма да срежа облеклото ти,
”щото първо трябва да те прегледам през тях. ”
А той вика, "Не, не ми режи кожите, не ми режи кожите. "
Понеже съм байкър, аз го разбирам,
защото и аз няма да искам някой да ми среже кожите.
Но той беше добре. Беше добре.
Определено някой там горе бди над него.
Нямам никакво съмнение.
Щастливец.
Мислех си, "Хубаво, работата изглежда добре."
Всичко изглежда добре, 131 и половина от старт.
Намалих за да вляза в пита, мисля,
борейки се за лидерството.
Излязох от питлейна, изминах около десетина км, при Глен Вайн.
Изпуснах предницата.
Мислех, че съм го взел! Направих го!
Виждате ли, имал съм няколко момента като този.
Просто карате със сцеплението, което имате.
И аз карах точно до тази точка.
Знаех какво сцепление имам,
и наистина не мога да натискам повече.
Обаче току-що бях напуснал пита с пълен резервоар,
и мислено реших, че сцеплението ми е достатъчно
и ...
Очевидно не.
Вероятно ако не беше пълен резервоара щеше да е различно.
Изпуснах предницата.
Един от най-бързите завои на трасето.
Вероятно 250-70 км/ч.
И мисля, че изпуснах предницата.
"Взех го, взех го, взех го.
"Не... Не го направих."
Затова трябваше да напусна кораба.
И мисля, че приключих с няколко...
Веждите и миглите ми са малко опърлени,
а и бретона ми е опърлен, това е.
Но това... Мисля, че се ударих в стената.
Не си спомням много. Бил съм в безсъзнание.
Но още съм тук.
Наистина съм добре. Можеше и да съм по-зле, нали?
Може да е много по-зле. Да, мисля, че това е нищо.
Просто съм си одрал малко кожа от коляното, но знаете ли,
че когато се плъзнете при скорост от 260-70 км/ч
се създава голяма топлина?
Получих доста изгаряния в следствие на плъзгането.
Няколко счупени ребра, пробит бял дроб.
Четири нащърбени и два счупени прешлени.
Като оставим това настрана, аз съм като нов.
Затова, да, седях си тук... Да.
Мислех... Мисля, че тук,
седях тук и си клатех краката и си мислех, "Аз съм непобедим."
Тогава опитах и излязох от трасето и си мислех, "О, по дяволите."
Не съм толкова добър, колкото мислех.
Щото казват, че с това нещо на гръбнака, не можеш да прибързваш, нали?
За момента е чисто пукване,
но ако натиснете още малко и нали знаете, може да...
Като Конър, как продължи нагоре, не изглеждаше умно.
Неговия гръб е по-зле от моя, и те трябваше да го изпратят далече,
за да му закачат рамото и лакътя.
Но това е част от играта, момче.
Всички знаем рисковете. Никой не ни кара да го правим.
Всички части на играта.
Постави ме в същата ситуация отново и ще направя пак същото.
Отново по същия начин.
Ще се върна.
Просто ме кара да си го заслужа, нали?
Един вид.
Мисля, че съм се качвал на подиума всяка година от 1997.
Затова изглежда странно, идвайки по достъпен път
и да не чуваш овации и пляскане,
да ти махнат да минеш покрай трибуната, а аз водех в първото състезание
и всичко тръгна погрешно и тогава в състезанието на синята панделка,
имах преднина от около 11 секунди когато Гай катастрофира.
Развяха червените знамена и ти трябва да се върнеш обратно
и да се успокоиш, и да се съсредоточиш
и да се приготвиш за рестарта и изглежда сякаш си стартирал добре
и тогава се получи повреда в ключа.
Жица колкото две пенита се къса и спойката се чупи
и напълно те изхвърля от съревнованието.
Предполагам, че това е ТТ.
В миналото съм имал много късмет, Печелил съм много състезания тук.
И когато късмета не е на твоя страна, просто при теб не се получава.
Със сигурност Гай Мартин имаше по-лош ден от мен,
и със сигурност Конър Къминс имаше много по-лош ден от мен.
Още съм цял. Ще се кача на ферибота и ще си отида вкъщи
ще си събера мислите и ще видя кое ще е свободно
следващата година или ако няма подходящо за мен,
може да сваля кожите. Никога не се знае.
Аз и децата сме имали лоши моменти
но никога не съм се опитвала да крия нещо от тях.
Тъгували сме заедно и после,
"Добре, какво ще правим сега?"
Ще го преживеем, ще продължим.
Мисля, че смисъла на живота е да му се наслаждаваш.
Да прекараме възможно най-добре, докато сме тук и с това, което имаме.
Не можеш да промениш, това което ти е дадено
но ти решаваш дали да му се радваш или не.
Отидох да видя мястото на катастрофата,
още има остатъци от зелена боя или от мотора или от облеклото ми,
отстрани на пътя, големи колкото котешки очи.
В действителност мога да видя къде се обърка всичко.
Изчезнах надолу по хълма.
И като погледна назад точно там започнаха нараняванията
и един вид.. Отразява ти се по някакъв начин.
Главното беше гърба ми.
Беше счупен на 5 места и имам доста голям белег там.
като резултат от сриването надолу по хълма и ударите в няколко неща,
Ръката ми беше счупена на 4 места.
Имах повърхносттно нараняване на нерва, но се оправи добре.
Коляното ми беше изкълчено, няколко ожулвания,
имах счупен таз и счупена плешка,
както и натъртен бял дроб.
Наистина имаше доста за преглъщане.
Беше голямо предизвикателство да го приема, психически.
Няма шанс да се предам.
Аз съм на 24 години и наистина разбирам какъв късмет извадих,
но любовта ми към състезанията е все още тук
и имам цели, които искам да постигна.
Затова ще сграбча първата възможност, която имам.
Това е плана ми.
Да дойда на Веранда на следващото ТТ или когато там се върна,
и да го атакувам както обикновено.
Да, беше голяма, но просто ще продължа живота си.
Света няма да спре заради мен.
Страхотен старт, Кръг от външната страна.
Мислим, че Йън Хътчинсън, печелил 5 поредни победи на ТТ
е този, който падна.
За съжаление, в последното състезание за годината станах втори
на кратка писта, не на улично състезание, и свърших с нараняване.
Засрамващо е как точно се случи. Да бъдеш прегазен от някой друг.
Знаете ли, когато това се случи и те говореха за ампутация на крака ми,
имаше само една причина, заради която не исках да я правят,
за да мога да карам мотор отново.
Освен това, нищо друго няма значение,
знаете ли, моя аргумент беше, че си искам крака обратно.
И не само това,
Казах, "Не искам стъпало, което да е просто завършек на крака ми.
"Искам 100% работещо стъпало, за да се върна към работата си"
Очевидно, това беше най-доброто време да се случи,
има седем месеца до старта на сезона, така че...
Просто трябва да се захвана и да отида във фитнеса,
за да съм готов за старат следващата година.