TRE MÄN OCH EN BABY
Välkomna till ännu ett avsnitt av “Medelmåttig och mesig”.
Vi befinner oss hemma hos Peter Mitchell.
En ung och framgångsrik arkitekt.
Är det sen 30-årsfest eller tidig 40-årsfest? Det får vi aldrig veta.
Jag överväldigas av euforin och glädjen dessa glamorösa människor utstrålar.
Jag tror att jag ser födelsedagsbarnet - Peter!
Hur mår du, gamle gosse? Du ser toppen ut.
Här har vi hans halvfavoritflickvän Rebecka Davidson.
Allmänheten vill veta vad en snygg, rolig, framgångsrik kvinna ser -
- hos en tönt som min rumskamrat.
Han är charmig, rar och omtänksam och stilig på ett pojkaktigt sätt -
- men han har den mest fantastiska...
- Tack, Rebecka! - Ingen orsak, Michael.
Träffar du och Rebecka fortfarande bara varann?
Nej, vi träffar båda andra.
Det var trevligt att veta.
- Hör du födelsedagsbarnet... - Adam.
Rebecka är sexigare än nånsin.
Är ni ihop?
Ja, vi har varit ihop i fem år nu.
James, vad hände med Young Rascals?
De är jättegamla.
En av dem är senator.
- Har du tid en minut, Jack? - Jag gör inte reklam längre.
Jag spelar inte T-benstekar eller cowboys med halsbränna.
Nu gör jag bara seriösa grejor.
- Jack... - Angela!
- Du ser annorlunda ut. - Jag är påklädd.
Mina herrar, jag är kär.
Rent allmänt.
- Det finns så många kvinnor. - Och så lite tid.
Jack, du tänker väl inte göra den här filmen i Turkiet?
Jo, och jag åker om några timmar.
Vad heter filmen? “Zalmon barberaren”?
“Zalmon barbaren.” Säg inte så där!
Vad hände med pjäsen i Soho som du ville vara med i?
Du sa att det var ditt livs chans.
Vill du ha mina strålande recensioner eller nästa månads hyra?
Jag betalar din hyra om du är med i pjäsen.
Det var snällt. Du är en fin människa.
- Jag är ett helgon. - Så långt skulle jag inte gå.
Hur är läget, sötnos? Namnet är Johnny. Hit med kardan.
Hit med tassen, menar jag.
Tänk att du tecknar “Johnny Cool”. Världens coolaste katt.
Det finns ingen coolare.
Jag fattar det inte. Det gör mig så lycklig.
- Vad är det? - David.
- Killen du gjorde slut med? - Den snygge.
Han var ursnygg. Han läste “Johnny Cool” för mig vid frukosten.
Vet du hur man glömmer en älskare?
Dansa med en främling.
David är en otrolig dansare.
Han studerade i tre år med Joffrey-baletten.
Tre år med Joffrey-baletten?
Ni blir säkert ihop igen.
Kan jag ringa och bjuda hit honom?
Tvillingar!
Där är det!
Enligt min åsikt tidernas bästa skott.
Ingen i dag spelar bättre basket än Reed, West, Chamberlain, Baylor...
Jag visar den igen i slowmotion.
Folk frågar efter dig. Kom, så minglar vi.
“Mingla” låter som nåt sjölejon gör innan de parar sig.
- Gästerna där ute älskar dig. - Ja, men killarna behöver mig.
Visst behöver ni mig?
Där kommer det.
Tveklöst det bästa skottet i basketens historia.
Enligt min åsikt det bästa.
Paul, du är min vän och en fantastisk regissör.
- Men jag gör inte reklamfilm längre. - Jag vill bara be dig om en tjänst.
Jag får ett paket levererat i morgon, men jag ska filma i San Francisco.
Ska du filma i San Francisco?
- Vem ska du ha med? - Len Peters.
Gillade du inte min senaste hundmatsreklam?
Den var en klassiker.
- Är det okej om paketet lämnas här? - Inga problem.
Jag vill fråga dig en sak...
- Syns jag för mycket i media? - Inte alls.
Paketet lämnas i morgon och hämtas på torsdag.
Det är lite känsligt, så säg det inte till någon.
Känsligt...
Ett tal!
För det första...
så vill jag tacka Jack, Michael och Rebecka -
- för att de gör mig så generad med all sentimentalitet.
Tack för att ni kunde komma.
Jag tror alla trivdes. Vad tror du?
Jag hade jättetrevligt.
Du kan väl stanna en stund?
Jag trodde sentimentalitet besvärade dig.
Jag kan hantera det, så länge det är maskerat till sex.
Så stanna i natt.
Det kan jag inte.
Jag måste upp klockan sju för ett möte.
Grattis på födelsedan, Peter.
Det var en trevlig fest.
I den här belysningen är du ganska ful.
Fåran du har i pannan är för mycket.
Varför händer det alltid dig?
Så fort du får in en tjej på rummet så blir du hennes hjälpande storebror.
Till skillnad från dig och vår sexuellt omättlige rumskamrat -
- så tänker jag inte bara på att pippa brudar.
Vilken årgång passar för att pippa brudar?
Bordeaux -82 fungerar alltid.
- Vad har hänt? - Rebecka gick tidigt.
Michael räddade ännu ett dödsdömt förhållande.
Efterfest-depression.
Jag reser i morgon och blir borta i tio veckor.
Jag skickar hem Cherise -
- så kan vi dricka vin och spela biljard.
Jag har en bättre idé. Ni spelar biljard och jag...
- Varför går du inte och roar dig? - Ja, ha så roligt.
Ett tufft jobb, men det måste göras.
- Han är otrolig. - Han är en enda stor körtel.
Jack?
Han har redan gått, Cherise.
- Han tog min hårmousse. - Det låter som Jack.
Tack, Peter. Vi ses.
Jack, här. Jag är på flygplatsen, men glömde att säga en sak.
Ett paket levereras i dag.
Några killar hämtar det på torsdag före lunch.
Det är känsligt, så berätta ingenting för någon.
Jag köper med mig nåt från Turkiet, En herrturk, eller nåt!
Vi ses. Hej då.
- Hej, Harry. - God morgon, sir.
Michael! Kom ut hit, Michael.
- Vad är det om? - Kom hit, bara.
Vad?
- Vad är det som pågår? - Jag vet inte.
Titta ut i hallen, bara.
Titta ut i hallen!
- Det är en bebis. - Jag vet. Vad gör den där?
- Den sover. - Vem tror du att den tillhör?
Peter, det finns ett brev också.
Jag spelar med i skämtet...
“Käre Jack, det här är vårt barn.”
Åh, nej...!
- Vet du ingenting om det här? - Nej.
Jag visste att det skulle hända förr eller senare.
“Jag orkar inte längre, och vet inte vart jag ska vända mig.”
“Jag hoppas att ni en dag kan förlåta mig.”
“Hon heter Mary. Hälsningar Sylvia.” Vem är Sylvia?
Bara socialsekreterare kan hålla reda på alla hans kvinnor.
Han sa att ett paket skulle levereras i dag och att vi skulle ställa undan det.
- Sa han det om en bebis? - Han tar lätt på att avla barn.
- Vad ska vi göra? - Lyft upp den.
- Du får lyfta upp den. - Aldrig!
Det var du som hittade den.
- En av oss måste lyfta upp den. - Inte jag!
- Jag vet ingenting om bebisar. - Inte jag heller.
- Vi måste göra nåt. - Varsågod.
- Det är inte mitt ansvar. - Inte mitt heller!
Skrik inte åt mig.
Om vi matar den, så tystnar den nog.
- Jag vet inte vad bebisar äter. - Mjuka grejor.
Vad åt vi när vi var barn?
Det var nog inte gott, för jag minns inte.
Vad ska du göra?
Köpa barnmat. Vi kan inte ge den tårta och getost.
- Vad ska jag göra? - Underhåll den.
Hur underhåller man en bebis?
Hör du, lillan! Se på mina händer!
Titta här!
Det är ett prisma. Se vilka färger.
Det är dyrt... Gillar du det inte?
Det ser nästan ut som japanskt origami, fast med händerna.
Det är en fågel! Inte...?
Du ger mig huvudvärk.
Vad sägs om det här? Titta, en hårig bröstkorg.
- Var finns burkarna med barnmat? - Tredje hyllan till höger.
De måste skämta.
Hur är läget, baby?
Jag heter Johnny, men du kan kalla mig Mister Cool.
Vad heter du? Har vi inte setts förut?
Vad är det med dig? Kan du inte prata?
Kom igen! Skratta lite. Jag gör så gott jag kan.
- Är det här bra mat för en bebis? - Det är för småbarn.
- 1,5 till 2 år. - Jag behöver nåt åt en bebis.
Är det ditt första barn?
Ja, första och sista!
Hur mycket man än förbereder sig, så är man inte redo.
Maten det första året avgör barnets mentala och fysiska framtid.
Fascinerande, men jag behöver bara lite mat.
Edna, vilket märke säljer bäst?
Den vita burken därborta.
- Är den bäst? - Nej, billigast. Därför säljer den bäst.
- Den här, då? - Den är bra.
Den innehåller järn.
- Det är dåligt om barnet är allergiskt. - Hur vet man det?
Då kräks de på en! Fast det gör de även om de inte är allergiska.
Vissa barn kan inte behålla nån mat.
- Den här, då? - Den är för äldre barn.
Hur gammalt är ditt barn?
- Ungefär så här gammal. - Vet du inte?
- Jo, jag vet hur gammal hon är. - Har hon tandsprickning?
Gråter hon på nätterna? Tuggar hon på händerna och dreglar?
Jag tar tre av de här och några av de här.
Tack för hjälpen, Edna.
Du har gjort mig mycket orolig.
Om barnet är yngre än tre månader, måste du sterilisera tuttarna.
Här kommer jag!
Du får tio dollar om du slutar gråta. Vad säger du om det?
Nu ska jag lyfta upp dig. Så där, ja, lillan.
Är det bättre? Inte?
Vad sägs om en liten promenad, då?
Vad sägs om det här? Inte ska vi gråta.
Mjölkar han korna?!
Gråt inte mer.
Du kan få folk att ta till spriten.
Nej, inte du, inte! Du är så söt!
Sov, lilla barn, gråt inte mer När Peter kommer hem, ska han få spö
Nu är vi i mitt rum.
Visst är det fint?
Vi kan sätta oss ned och...
Titta! Vi kan titta på tv. Bara du och jag.
Roa dig själv ett slag.
Kvinnor vet inte om de får orgasm.
Män är oroliga för att deras penis...
Nej, det där vill du inte höra på.
Nu ska vi prata med farbror Peter så han får ha lite roligt.
- Var fan har du varit? - Det här paketet kom precis.
Vilken bedårande liten bebis!
- Är den er? - Nej.
- Är den mr Mitchells? - Nej.
Vi passar den bara.
- Vad heter den? - Hon heter... Sylvia.
Nej! Mary.
Vi har haft en jobbig morgon, så nu säger vi adjö.
Adjö, mrs Hathaway.
Det här paketet anlände nyss till er.
Tack, mrs Hathaway.
- Får jag hålla henne? - Jag tror inte...
Jag älskar bebisar.
Tyvärr kunde mr Hathaway och jag inte få några.
- Han har låg spermaproduktion. - Somliga har tur.
Du är så söt.
Ni inser väl att hon gjort i blöjan?
Ska jag hjälpa er att byta?
Nej, jag vet hur man gör.
Tack så mycket, mrs Hathaway. Vi måste gå nu.
Nu får vi säga adjö. Adjö!
- Om ni behöver en barnvakt... - Tack.
- Hon är förtjusande. - Ja, gudomlig.
Hon har gråtit nonstop och gjort i blöjan.
Vad för nåt? Nej, säg inget. Jag vill inte veta.
Du är så illa tvungen. Vad har du i påsarna?
Jag fick gå till tre affärer och köpa fyra sorters mjölkersättning -
- två sorters blöjor, flaskor, våtservetter, nappar...
Du anar inte hur mycket de behöver.
- Hur gammal är hon? - Ingen aning.
Känn efter om hon har tänder. Det visar hur gammal hon är.
Gör det själv, och nu får du hålla henne.
Nej, inte när jag gör hennes flaska.
Jag håller henne, så känner du efter om hon har tänder.
Kom igen!
Jag kan inte känna några tänder, så hon har inga.
Gabby Hayes hade inga heller och han var 90 år!
Vi ger henne mat för nyfödda och hoppas att hon inte är allergisk.
Vad är det som stinker?
Håll i henne, Michael.
- Det är en flicka, ska vi göra det? - Håll henne, så jag kan ta av blöjan.
Hur kan nåt så litet åstadkomma nåt så äckligt?
Ingen aning. Ge mig den andra blöjan.
- Ska vi inte tvätta henne? - Det gör vi senare. Ge mig bomullen.
Jag behöver inte hela paketet!
Ge mig våtservetterna.
Det är så äckligt!
Det är kladdigt...
Vi behöver nån slags rengöringsvätska.
- Vad tror du om rakvatten? - Ge hit en blöja!
- Ska tejpen sitta fram eller bak? - Hur ska jag kunna veta det?
Blöjorna är för stora. Vilken storlek köpte du?
De är ultra-absorberande. Ju mer de absorberar desto bättre.
Håll i henne. Ungen löper amok.
- Om du drar så hårt går den av. - Nej, då!
Ge mig en ny blöja. Jag kan laga den med tejpen.
Jag är arkitekt, för Guds skull!
Jag bygger skyskrapor och städer för framtiden.
Jag borde kunna sätta på en blöja!
Ta det lugnt, lillan.
Ser du? Det fungerar. Hur enkelt som helst.
Snyggt jobbat, Pete.
Den lilla insekten väntade bara på att blöjan skulle ramla av.
Vi är i knipa.
Jag ska slå ihjäl Jack.
Jag ska slå ihjäl honom.
Det här är inte så svårt.
Du måste tvätta där bajset var.
Så där får du inte bort nåt.
Är hon ren nu? Sen tar jag där framme.
Jag sköljer av henne.
- Det här är fuktkräm... - Använd den inte nu.
Den förhindrar nare och hudirritation.
- Tvätta henne. - Jag häller i det för säkerhets skull.
Vi måste skaffa hjälp.
Jack sa att det var en känslig situation. Att vi inte skulle berätta för nån.
Han utsätter oss för ett helvete bara för att rädda sitt rykte.
Jag gör det inte längre.
Sax, sten eller påse?
Försök att sova på nätterna, Peter!
Ge mig pennan, Mary.
Jag är senare än vanligt med mina deadlines.
Jag har dem inte här, Sam.
Jag måste ha lämnat dem på kontoret, men jag hämtar dem i morgon bitti.
Din pappa är dödens.
- Rebecka... - Vad har hänt?
- Vem är du? - Jan Clopatz - Peter Mitchell.
Jan är cellist från Ungern. Han spelar i Carnegie Hall.
Vad spännande...!
- Vad är det som har hänt? - Följ mig, bara.
Det här är vad som har hänt.
- Det är en bebis. - Ja, naturligtvis!
- Är det din? - Nej, det är Jacks bebis.
Det strider mot vår tro på en god Gud, men så är det.
- Hon liknar inte Jack. Han har mer hår. - Bra att du har skämtlynnet kvar.
Hon vill bli buren, bebisar gillar det.
- Var är han? - Jack är i Turkiet.
Där skulle jag vara om min bebis var i New York. Vi håller på att gå under!
Varken Michael eller jag vet ett dyft om bebisar.
Och jag är överlupen av arbete.
Jag har läst de här böckerna om bebisar.
Jag fattar dem inte. Hör här... “Mata varannan timme.”
Det tar mig två timmar att mata henne.
Betyder det två timmar från när jag börjar eller slutar?
Jag matar henne varannan timme, så jag matar henne hela tiden!
Så vilket är det?
- Varför frågar du mig? - Du är kvinna.
Det innebär inte att jag vet hur man tar hand om bebisar.
Rebecka...
Stanna här och hjälp mig ta hand om henne.
Du vill att jag tar hand om henne? Nu?
Nej, när hon slutar college. Ja - nu!
Det kan jag inte.
Att ta hand om barn är väldigt jobbigt.
Tack, det visste jag inte. - Är han idiot?
Vi är sena, Rebecka.
Jag ber dig, Rebecka.
Stanna hos mig.
Jag har en date.
Ursäkta att jag förstör din romantiska kväll.
Vi kommer för sent.
- Du kan inte mena allvar. - Både du och jag träffar andra.
Du får gärna gå ut med hela orkestern, men nu behöver jag dig.
- Jag kan inte stanna. - Hon bajade!
- Bajade... - Ja! Bajar inte barn i Ungern?
- Nu går vi. - Rebecka...
Vänta!
Snälla Rebecka, gå inte.
Du är en stor och duktig pojke -
- och du kommer att klara det utmärkt.
Jag avskyr cello!
Nej...
Jag väntar på att “Dolda kameran” ska komma in genom dörren.
- Vad ställer du in i kväll? - Baseboll.
- Och du? - Middag med Cheryl.
Två dagar kvar.
- Var är barnpudret? - Jag hämtar det.
Varför la du det där ute? Vi badar henne här inne.
- Det ligger i korridoren. - Vi badar henne inte där.
Vi borde kanske börja med det!
Det där får du städa upp.
- När kommer de? - Före klockan tolv.
Jag ska träffa min redaktör klockan ett.
Har du rört mina ritningar? Jag behöver dem till mötet i eftermiddag.
Ursäkta...
Hon har bajat. Det är din tur att byta.
Du får 1 000 dollar om du gör det.
Vi kommer!
- Bor Jack Holden här? - Ja.
- Vi ska hämta ett paket. - Jag älskar att alla säger “paket”!
- Hälsa Sylvia att hon inte är lite fräck. - Vem är Sylvia?
Först tänkte vi ringa polisen, men vi gjorde det inte fast det rörde till våra liv.
Och vi har varken kunnat jobba eller sova.
- Och vi har haft skit överallt. - Skit?
- Menar du att paketet sprack? - Ja, det kan man säga.
- Stoppade du tillbaka skiten igen? - Nej, vi bronserade det för eftervärlden!
Hon ska ha mat om 45 minuter, flaskan ligger i korgen.
- Det är en baby. - Smart kille!
20 minuter efter maten vill hon sova. Jag ska hämta lite mjölkpulver.
- Visst! Mjölkpulver... - Ja, mjölkpulver.
Då tar vi “mjölkpulvret” och sen sticker vi.
- Ska vi ta bebisen? - Det var så det var sagt.
- Är ni säkra på det? - Det kan du lita på!
Om ni envisas, så...
Kom, så går vi.
Ni glömmer väl inte vad vi sa? Och hon vill vaggas till sömn. Varsamt.
Varsamt, inga problem.
Lämna ett telefonnummer, om ni behöver lite råd.
Jag ringer dig.
Hör du, Peter? Lyssna...
Visst är det underbart?
- Vad är underbart? - Tystnaden.
Lugnt och tyst.
Det är nåt skumt som pågår här.
Du har varit spänd i fem dagar, dina nerver börjar slappna av.
Du kanske har rätt.
Michael...
- Vad är det här? - Ett paket.
- När kom det hit? - I söndags. Mrs Hathaway var...
Ropa till dem genom fönstret. Jag försöker hinna ifatt dem.
Du är jättesöt. Vill du åka en sväng?
Titta upp!
- Var ska jag ha henne? - I knät.
- Vi behöver en bilbarnstol. - Lägg henne i bakluckan.
Vill du ta en liten åktur i bakluckan?
Åh, nej...!
Herregud...
Det här blir jättespännande.
Varför lyssnar jag på dig? Jag kan inte lägga en bebis i bakluckan.
Jag gav dig fel paket.
Jag gjorde ett misstag och gav dig fel paket.
Ge mig bebisen.
Var försiktig. Du skrämmer bebisen.
Den här killen är en vilde, han lever fastkedjad och äter rått kött.
- Vad pågår här? - Ridande polisen...!
- Vad pågår här? - Ingenting.
- Ska ni åka med ungen i bakluckan? - Naturligtvis inte.
- Det är farligt och olagligt. - Nej, det ska han inte. - Ge hit bebisen.
Jag vill se på körkortet och registreringsbeviset.
- Du har dubbelparkerat. - Jag förstår.
Ta det försiktigt.
Ett ögonblick konstapeln, så kommer jag.
Kör!
Kom tillbaka! - Stanna!
Jag tänker inte röra mig. Jag är ingen brottsling, jag är arkitekt.
- Jag har en bebis här. - Har du legitimation?
- Inte på mig. - Ställ dig mot bilen.
Min plånbok ligger i min lägenhet, följ med upp och titta.
Jag ska visa er legitimation men jag har en bebis att bära på.
Då går vi, arkitekten.
Stig in. Får jag bjuda på något?
Nej, tack. Jag väntar här.
Michael? - Det tar bara en sekund.
Följ med mig. - Jag kommer strax!
Paketet de skulle hämta innehöll knark. Knark!
Här...
Jag kommer! - Göm det nånstans. Polisen vill se legitimation.
- Förlåt att ni fick vänta. - Kan du ta bort fodralet?
Tack för att ni följde med upp. Säg till om det är nåt mer jag kan göra.
Jag gjorde bara mitt jobb.
Jag är inspektör Melkowitz från narkotikaroteln.
Ni kan gå ned och sadla på. Jag tar över.
Ska ni inte be mig stiga in?
Får jag bjuda på en kopp kaffe, vatten, en öl...?
Nej, tack. Det är bra.
Har ni nåt emot att jag ställer några frågor?
- Är det ert barn? - Nej, det är min rumskamrat Jacks.
Vilka var männen ni talade med?
Vänner? Till mamman. De skulle ta en åktur.
Barnet! Inte mamman.
Men det gick inte, för bilen saknade bilbarnstol.
Kan jag få se på bebisen? Jag älskar barn.
Hon sover.
Hon har visst vaknat. Får jag se på henne?
Hon är inte så förtjust i främlingar.
- Hon kanske inte är klädd. - Hon bryr sig nog inte.
Där är hon ju!
- Och hon har en vän. - Det är min andra rumskamrat.
Inspektör Melkowitz, det här är Michael Kellam.
Goddag.
Vilken sötnos! Får jag hålla henne? Jag älskar barn.
- Helst inte, hon är... - Det kan inte skada.
Du vet hur hon är med främlingar...
Låt honom hålla henne. Han skadar henne inte. Han är polis.
Nåväl...
Det var en tung liten flicka.
- Visst är hon tung? - Hon har god aptit.
Det betyder att hon inte blir nervös som vuxen.
Du har inget att vara nervös för, sötnos.
Hon behöver bytas på.
Ni vet hur barn är. De bara äter, sover och bajsar.
Vilken söt liten bebis.
- Vet ni var hennes far befinner sig? - Nej.
Han spelar in en tv-film, men jag vet inte var.
Känner ni den här killen?
Inte så väl, det är en av Jacks vänner. Jag minns inte hans namn.
Paul Milner, han regisserar tv-reklam.
Vid sidan av fuskar han lite med heroinsmuggling.
Verkligen?
Jag känner honom inte.
Nu skulle jag uppskatta ett glas vatten, mr Mitchell.
Naturligtvis. Inga problem.
Jag kommer strax.
Det här är Peter, Michael och Jack. Vi är ute och lekar och kan inte svara.
Helvete!
Vem det än är, så är jag här.
Hur mår du? Jag hörde att ni sökte mig. Vad har hänt?
Vi måste tala med dig, men du ringer olämpligt. Vi ringer senare.
Lägg inte på, jag ringer från Turkiet.
Det tog en timme att få samtalet kopplat.
Det här är ett otroligt ställe.
Du anar inte vad jag köpt åt er.
Skiten är jättebillig.
Jag har nog köpt för mycket, men jag kan ju alltid smuggla.
Jag bara skojade.
Tack för att du ringde, vi ses när du kommer hem.
Han får inte vara torr i munnen när han läser upp mina rättigheter.
Varsågod.
Adjö.
Det var trevligt att talas vid. Mycket upplysande.
- Han hörde telefonsamtalet. - Vi är körda.
- Är Jack inblandad? - Jag vet inte.
Vi måste tala med Paul Milner.
- Varför honom? - För han är inblandad.
Fanns det inget bättre gömställe?
Det var perfekt, tills du gav honom barnet.
Du har rätt. Förlåt. Var är det nu?
I sophinken under de använda blöjorna. Där är det ingen som letar.
Vi har problem med polisen.
Och ingen lär komma och hämta ungen.
Du har rätt. Hon är vårt ansvar tills Jack är tillbaka.
Hans telefon är urkopplad.
- Jag är sen. - Det är jag också.
Tusan...!
Mr Kellam?
Mr Mitchell?
Goddag, mrs Hathaway.
En häst har smutsat ned entrén.
Vet ni något om det?
Mrs Hathaway, vad trevligt att se er.
- Hon är barnvakt till fem. - Jag ska försöka skynda mig.
Jag tar honom med mustaschen.
Jag ringer Melkowitz och säger att vi är på väg.
Vad får det lov att vara?
“Sports Illustrated”, “Popular Science”, tuggummi och giraffen där uppe.
- Vilken giraff? - Den av gummi.
- Det är en dinosaurie. - Det blir bra.
- Menar du den med prickar? - Det är en dinosaurie.
Det spelar ingen roll. Ge hit den, bara.
Du glömde växeln.
Mrs Hathaway! Jag är hemma.
- Var är Mary? - Jag vet inte.
Mary?
Herregud...!
Tack gode Gud...
Allt är bra, älskling.
Var inte rädd.
Ingen ska få göra dig illa.
Peter?
Hon mår bra.
- Hur mår du? - Bra.
Såg du vad de jäklarna gjorde med mina videoband?
- Vi har fått ett meddelande. - Hur lyder det?
“Nästa gång tar vi barnet.”
Mr Kellam?
Mr Mitchell?
“Mästaren träffade Smith med en otäck vänsterkrok” -
- “som skickade utmanaren in i repen.”
“Smith hade ett svullet vänsteröga” -
- “och ett jack ovanför högerögat som blödde ymnigt.”
“Han kontrade med en skur av hårda kroppsslag.”
- Vad läser du för henne? - Vad jag läser spelar ingen roll.
Det är tonfallet som är det viktiga. Hon förstår ändå inte orden.
“Mästaren inledde den femte ronden som om han vore besatt.”
“Han gick direkt på motståndarens kropp” -
- “med ursinnig energi.”
Skada inte ansiktet!
Peter! Det är jag - Jack!
- Ta bort honom! - Din oansvarige...!
Vad är det med er?
- Det borde vi fråga dig. - Vad har jag gjort?
- Varför är du redan tillbaka? - Min roll ströks.
- Bra! - Vad är det med honom?
Kan nån berätta vad det är som pågår här?
Helvete...!
Vad var det? Jag går ingenstans förrän ni berättar vad som pågår.
Det gjorde jätteont, Peter.
I söndags morse kom jag hem efter joggingturen -
- och i hallen stod en korg med den här bebisen.
I ett brev från Sylvia står det att bebisen är din och att hon lämnar den till dig.
Sen kommer ett paket till med ditt namn på.
Paketet innehåller heroin och knarkpolisen där nere vet allt om det.
Jag vet ingenting om knark eller poliser.
Jag gjorde bara Paul en tjänst, jag visste inte vad paketet innehöll.
Och jag vet ingenting om bebisen.
Nån lämnar en bebis på trappan, och ni tror genast att den är min.
Barnet liknar inte ens mig.
Jag är större och har mer hår.
“Käre Jack, det här är vårt barn.”
“Jag orkar inte längre, och vet inte vart jag ska vända mig.”
Sylvia...
Herregud...!
Stratford. Ett och ett halvt år sen...
Jag gjorde “Så tuktas en argbigga”. Hon var argbiggan.
Det var en av mina bästa roller. Jag fick strålande recensioner.
Jack, du är en självisk idiot. Jag vill döda dig.
Det behöver vi inte.
Jack, får jag presentera din dotter Mary.
Vänta nu, ni vet inte säkert att det är min unge.
Vad ska jag göra?
Vi har offrat allt för att ta hand om henne.
Nu är det din tur.
Okej.
Tills det här har löst sig tar jag hand om henne.
Varför inte?
Jag är skådespelare, jag kan spela far.
Vad kan vara så svårt med det?
God natt, Jack.
Vänta! Vad är det med henne?
God natt, Jack.
Ligg stilla!
- Hur sätter man fast dem?! - Räkna ut det själv, klantskalle.
Vad ger ni henne att äta? - Nej, snälla! Inte på sidenlakanen.
Jag kanske ska visa honom hur man sätter på blöjan.
Nix! Vi väntar en halvtimme.
Låt honom lida.
Ja, jag försöker få tag i Paul Milner.
Han skulle vara i San Francisco.
Kan ni be honom ringa Jack Holden så fort som möjligt?
“Brådskande” är en underdrift...
damen.
Varför ger jag dig det här? Det rinner bara rakt igenom.
- Fick du tag i din vän? - Nej.
- Glöm inte att regla dörren. - Nej, då.
Det ligger knark för 250 000 dollar i sophinken.
Våtservetterna ligger i skåpet.
Heroin i sophinken, servetter i skåpet...
Var skulle de annars vara? Det här är för mycket.
Ni skojar! Finns det 32 som heter Bennington i London?
Jag återkommer.
Vi har försökt med din mamma, jag kanske ska försöka med min.
Mamma?
- Var är hon? - Vänta tills du får se henne.
Hon är så vacker, hon liknar dig på pricken.
Ni bor i en riktig svinstia.
- Är hon inte vacker? - Där är hon ju!
Jag måste få ta upp dig.
Jag är så imponerad, du lyfter henne som ett proffs.
Jag lyfter henne som en farmor.
Det kallas erfarenhet.
Älskling, låt mig se på dig.
- Vad heter hon? - Mary.
Se hur hon tittar på mig!
- Jag fick henne att skratta. - Precis som jag?
Förstör inte det här för mig, Jack.
Hon avgudar dig.
Hon vet att du är hennes farmor. Det är nåt biologiskt.
Sluta prata strunt. Vad vill du?
Jag kan inte ta hand om henne. Jag vet inte vad jag ska ta mig till.
Jag tänkte att du kunde ta henne, bara tills hon får rösta.
Det vore underbart.
Vet du vad, Jack?
Vissa lever ett helt liv utan att åstadkomma nåt så här vackert.
Så jag tänker göra det bästa för dig - inte ett dyft.
Varför då?
Du har alltid flytt från ansvar. Nu får du inte smita undan längre.
Mamma... Jag är en odugling.
Du var en odugling. Nu är du pappa.
Och du kommer att bli en bra pappa.
- Tror du det? - Jag vet det.
Din far, Gud bevare honom, var en odugling -
- och han skärpte till sig.
- Minns du inte? - Jovars...
Ge mig en puss.
Ge mig en puss, Mary.
Och nu ska du och dina vänner städa upp här.
Även om ni inte bryr er, så gör det för mitt barnbarn.
- Adjö. - Adjö, och tack ändå.
Nu är det visst bara du och jag.
Fyra flaskor är färdiga, så du klarar dig tills i morgon bitti.
Om hon blir röd i stjärten, ge henne en flaska vatten.
Vi har platserna D11-14.
Ring, så kommer vaktmästarn och hämtar oss.
Här är telefonnumret.
Går ni nu?
- När kommer ni? - Vid midnatt.
Oroa er inte för oss.
- Är det här en “fyra”? - Ja!
Det kan vara bra att ha.
Vad vill du göra nu?
Pjäsen har gått längre än Mary levt.
Vi skulle ju inte nämna hennes namn i kväll.
- Vem lurade ni att sitta barnvakt? - Jack.
Pappan?
Är du hungrig? Då har du tur.
I kväll har kocken lagat nåt alldeles särskilt till dig.
Han har tagit saften från en ko och sauterat den med en fin sås.
Den serveras omgiven av en flaska -
- och toppas av en läcker gummitutte.
Ett utmärkt val.
Då börjar vi.
Vad är det nu, då?
Snälla...
Du vill inte ha?
Du är precis nybytt.
Och du är inte hungrig. Vad består livet av mer?
Mina damer och herrar, akt två börjar om tre minuter.
- Har du spelat teater nån gång? - Nej, det får Jack sköta. Idioten!
Han kanske sover eller föll och slog i huvudet.
Han är förmodligen medvetslös.
- Kom nu. Pjäsen börjar. - Vi ses på PJ: s senare.
- Är de alltid så här konstiga? - Ja.
Sen de började träffa en annan kvinna.
Det var väl roligt?
- Jack? - Var är du, Jack?
Jag är här. Vad är det om?
- Vad gör du? - Vad ser det ut som?
- Är allt som det ska? - Ja, allt är bra.
Varför är ni hemma så tidigt?
- Vi fruktade att vi inte stängt av spisen. - Nej, spisen är inte på.
Farbror Peter och farbror Michael har fått ett nervöst sammanbrott.
Jag ringde och lät signalen gå fram i fem minuter. Varför svarade du inte?
Mary och jag duschade, vi hörde ingenting.
Visst var det så, mademoiselle?
Jag har aldrig installerat en telefon i duschen förut.
- Får ni många samtal här inne? - En ständig ström.
REGISSÖR HAMNAR PÅ SJUKHUS EFTER RÅN.
Titta här...
“Regissör hamnar på sjukhus efter rån.”
Det här är din vän Paul Milner.
“Kom till telefonkiosken vid hörnet av 81:a gatan klockan åtta i kväll.”
Jag avskyr när folk försöker skrämma oss.
- Jag har fått nog. - Jag vill få ett slut på det här.
Ja, vi fick ert meddelande.
Nej, vi gör det på vårt sätt.
För det är vi som har grejorna, och om ni inte gör som vi vill...
Säg det...
så spolar vi ned det på toa.
Lyssna noga nu.
Det finns en byggarbetsplats...
Vi förföljer de misstänkta söderut på Central Park West.
Skynda dig, Peter!
Fan, Joe! Vi tappade dem!
Vet alla vad de ska göra?
Det är inte så komplicerat.
- Ska vi inte synkronisera klockorna? - Ja, varför inte?
Ja, tack...
Inspektör Melkowitz? Jag heter Jack Holden. Ni känner mina rumskamrater.
Jag måste vara tokig som går med på det här.
Brandgul hiss. Här är det.
“Stäng dörren”.
Femtonde våningen, tack.
Nu blev jag lortig också.
Hur är det, raring?
Du skulle ha sagt till innan vi åkte.
Det här kommer olämpligt.
Michael...
De är här nu.
Det här är jäkligt förargligt. Jag har ont om tid.
Stanna där ni är.
Var är grejorna?
Ge dem till mig.
- De är i hissen. - Skitsnack!
De ligger bakom tryckknapparna. Kolla själv.
Skulle jag ha tagit med verktygslådan?
Ni inser väl att vi inte hade med det här att göra?
Vi visste inte vad paketet innehöll.
Det förstod jag på fyra sekunder.
Ni uppför er inte som proffs.
Just det! Vi är inga proffs.
Det var ju det jag sa.
- Varför krånglar ni till det så? - Vi har aldrig gjort det förut.
Bra. Jag förlåter dig för den här gången.
- Klokt av er att samarbeta. - Jag är glad att det är över.
Inte gladare än jag, tro mig.
Det är jobbigt att ha med amatörer att göra.
- Det är likadant med proffs. - Det tror jag!
Vad var det där?
Missbrukar du mitt förtroende?
Det är nån därinne!
Jag tappade balansen.
- Fick du med det? - Ja!
Vem gjorde det här? Jag vill ha kameran!
Sex strömbrytare!
De har förstört min dag!
- Vad hände? - Han tryckte på fel knapp.
Går den inte fortare? - Era jävlar!
Jack!
Ni kan varken fly eller gömma er!
Jag vill ha videon. Jag väntar på er.
Jack! Tryck på den vänstra knappen.
- Den vänstra knappen! - Vad?
Tryck på den vänstra knappen!
Fortare! Går det inte?
- Varför stannar vi? - Ingen aning.
Jag har dem!
- Den fungerar inte. - Tryckte du på knappen?
Farbror Peter och farbror Michael är nog sura på pappa.
Är du inte glad att han står på vår sida?
Jag vet var ni bor!
Åh, nej, Vince...!
Varför skulle det gå så här? Varför?
- Hej! Är ni inspektör Melkowitz? - Ja.
- Är ni fadern? - Ja, det är jag.
- Tack för att ni ringde. - Det var Peters idé.
- Hon mår bra. - Killarna ni söker är i hissen.
Knarket är där också. Här finns allt ni behöver veta.
- Det är väldigt upplysande. - Tack ska ni ha.
Om jag vill fråga nåt, vet jag var ni finns.
- Får jag hålla henne nu? - Nej.
- Jag tror inte det...
En gång till, tack.
- Du ska brinna i helvetet. - Var då?
I helvetet!
Var är du medan jag brinner i helvetet?
Det ska jag tala om, din korkade satkäring.
Jag ska vara vid Niagarafallen.
Kan du säga “Michael”?
En flaska. om jag får be!
Flaska...
Här kommer den.
- Vad står på? - Hon slutar inte gråta.
Det är inte likt henne.
- Nå? - Vi gör ett försök.
Jag visste inte att ni kunde sjunga.
Det hjälper henne att somna.
Det här har påverkat dig mycket.
- Vill du ha fler barn? - Jag vill inte prata om det. God natt.
Jag har svårt att somna. Kan du sjunga lite för mig?
- God morgon. - Hej...
Så där, ja...
Ja...?
Det är jag som är Sylvia.
Marys mamma. Jag tänkte hämta henne.
Ett ögonblick.
Hur mår hon?
Hon mår bra. Fast hon får tänder, och det kan göra ont.
- Får jag se på henne? - Visst. Kom in.
Jag kan inte fatta att hon är så söt!
Hej, älskling.
Det är din mamma. Ja, jag är din mamma.
Du är så vacker.
Ditt hår har börjat växa. Du har förändrats så och jag har missat det.
Mamma har saknat dig.
Jag trodde aldrig jag skulle sakna henne så mycket.
Hej!
Var är min älskling?
Är Jack hemma?
Jag ska hämta honom.
Vad stor du har blivit!
Michael...
Sylvia är här.
Mary ska lämna oss.
Hon ser väldigt nöjd ut.
Du har tagit väl hand om henne.
Jag är ledsen.
Jag borde inte ha lämnat henne som jag gjorde.
Jag hoppas att det inte ställde till alltför mycket besvär.
Det var inget besvär.
Sylvia...
Det är en sak jag måste få veta.
Är hon verkligen min dotter?
Ja, det är hon.
Vad tänker du göra nu?
Jag... tänker resa hem.
Jag kan inte både arbeta och ta hand om Mary ensam, så...
vi ska bo hos mina föräldrar.
De lovade att hjälpa mig.
Tänker du flytta till London?
Ja.
När då?
I kväll.
- Är det verkligen det du vill? - Förlåt?
Det var inget.
Har du packat ned flaskorna?
Burkarna med mjölkersättning?
Dem packade du.
Ska vi ge henne mixern så hon kan mosa bananer?
Visst.
Och blöjor? Har du packat extra Pampers?
Om jag vore Jack, skulle jag inte släppa henne.
Inte jag heller.
Men det är han som är pappa.
Han vill nog inte att hon reser, men han kan inte medge det.
Om du behöver nåt, är det bara att ringa.
Hon är hungrig om en timme. Hon har god aptit, så...
Som sin pappa.
Vissa saker är ömtåliga.
Om hon vaknar på natten, vill hon att man sjunger.
Musik från 50-och 60-talet fungerar bäst.
Allt är packat. Om du behöver nåt mer, är det bara att ringa.
- Vad som helst. - Tack ska ni ha.
Gloucester Hotel, tack.
Jag skriver och berättar hur vi mår.
Vinka adjö, älskling.
Hej då, Mary.
Killar som vi borde inte uppfostra barn. Eller hur?
- Eller borde vi det? - Antagligen inte.
Hon har det bättre hos sin mamma.
Och vi har det bättre nu när allt är som förr igen.
- Eller hur? - Visst, Jack.
Så varför mår jag så dåligt?
Vad sa du?
Varför mår jag så dåligt? Det värker här inne.
- Jag vet inte. Vad tror du, Mike? - Det kan vara vinet.
- Det är inte vinet. - Vad är det, då?
Jag vet inte. Jag önskar att det försvann.
Har du ätit nåt konstigt?
- Du kanske sover för litet? - Nej, det är inte det.
Vad är det, då?
Jag saknar Mary.
Jag önskar jag kunde göra nåt.
Det kanske du kan.
- Vad då? - När går hennes plan?
Taxi!
Kennedy-flygplatsen!
Vem jagar ni?
Min dotter. Hennes mor är på väg till London.
- Hur gammal är hon? - Sju månader.
Det är jobbigt. Men snart börjar hon gå.
Och när du hör “pappa” första gången, så smälter du.
- Kan du köra lite fortare? - Visst.
Lycka till!
SISTA STARTUTROP
Utgång 4!
Ursäkta mig, sir. - En i taget, om jag får be.
Har ni några metallföremål?
Tack så mycket, sir. - En i taget.
Fyra!
- Var är flight 176? - Där.
Sylvia? Vad har hänt? Vi trodde att du hade rest.
Jag kunde inte resa, Jack.
Om jag tar henne med mig, så gör jag ett misstag till.
Jag måste arbeta, men det kan jag inte om jag ska ta hand om Mary själv.
Tänk er att bo i en etta och vara i gång hela dagarna.
Jobba eller springa på auditions.
Ibland jobbar jag till tre på natten och Mary stiger upp halv sex.
Ni kan föreställa er hur mycket sömn jag får.
Och sen ska hon ha mat klockan nio.
När jag bytt på henne, så är klockan redan åtta.
Och barnvakterna tar alla pengar jag tjänar.
Jag orkar inte ens ta Mary till parken.
Att hinna gå till parken är jättesvårt!
Jag älskar mitt arbete, men...
ibland känns det som om jag jobbar bara för att betala barnvakterna.
Jag får inte tillräckligt med sömn.
- Och jag tar inte så väl hand om Mary. - Jodå.
Jag klarar det inte.
- Vi vet hur jobbigt det är. - Och ändå är vi tre stycken.
Jag vill inte resa till London, jag vill arbeta i New York.
Men jag kan inte göra det ensam.
Jag hoppas att jag inte behöver det.
Jag måste få hjälp av någon.
Vi kan hjälpa dig!
Du kan lämna henne här när du vill.
Ja, när du går på audition eller för att handla eller vad som helst.
Jag hoppades att ni skulle säga det.
Tack så hemskt mycket.
Vänta lite. Jag vet inte om jag gillar det här arrangemanget.
Jag vill inte bara vara Marys barnvakt.
Jag vill... vi vill kunna träffa henne hela tiden.
Jag håller med. Så hur menar du?
Jag menar att Mary borde flytta in hos oss för gott.
Vi borde bli hennes familj.
Tack för erbjudandet, men jag kan inte låta Mary...
Nej, nej, nej!
Du förstår inte. Hon är din dotter och behöver en mor.
Därför tycker vi att du också borde flytta in.
- Det är en jättebra idé. Säg ja. - Fyra är bättre än tre.
- Har ni ett extra rum? - Jag bygger ett!
- Det är det han gör! - Snälla, säg ja.
Ja!