Учили са ни да гледаме на Египет
като на цивилизация, чийто Златен век е бил през
II-то или III-то хилядолетие пр.Хр.
Трудно е да си представим, че тази великолепна култура,
е еволюирала от малките селища в библейски времена,
което ни кара да се замислим дали общоприетата хронология е вярна.
В културите по света са се съхранили митове,
които говорят за високо ниво на съзнание,
за развита наука,
изкуство и архитектура, от незапомнени времена.
Как да съгласуваме това противоречие ?
ШИФЪРЪТ НА ПИРАМИДИТЕ
ЕПИЗОД 5 НОВА ХРОНОЛОГИЯ
Ние сме хванати в капана на концепцията ни за време.
Но много култури са гледали на него в много по-различен мащаб.
Науката е установила, че най-ранните човешки останки
са на възраст около 2,5 млн. години.
Това измества началната точка назад,
което ни навежда на мисълта,
че човешката цивилизация е много, много по-стара.
В индийските традиции и в други 30 култури,
е приет времеви цикъл от 26 000 години.
Как това влияе на традиционната хронология на Египет,
според която пирамидите са били построени през 2450 г.пр.н.е ?
Ще бъдем ли принудени да преосмислим хронологията на Древен Египет?
Всяка година, писатели, учени и алтернативни мислители,
се събират на конференция относно прецесията и древното знание.
Тук те споделят своите идеи за древните цивилизации,
за изгубените знания и великите цикли на времето.
Учредих тази конференция (CPAK),
за да събера светлите умове в областта на алтернативната история,
така че да можем да сглобим този много древен пъзел.
Геолози, физици, инженери и археоастрономи,
дискутират общоприетите датировки в световната история.
Аз съм убеден, че има едно... недоразумение,
относно възрастта на древноегипетската цивилизация.
И съм сигурен, че това е в датировките.
За мен като геолог е безспорно,
че хронологията трябва да се преразгледа.
Знанията за прецесията и напредналата астрономия
са съществували от незапомнени времена.
Имаме си работа с хронология, която е много по-стара от приетата.
Като обединяват най-новите открития в различните науки
те дефинират нова времева линия на нашето минало.
Египтяните са ни предоставили конкретни доказателства,
описващи политически събития от времена много по-стари,
отколкото можем да си представим.
Защо те са били пропуснати?
Самите египтяни, поне на една каменна таблица, тази в Палермо
и поне на един папирус, този от Торино,
казват, че Древен Египет е много, много по-стар,
отколкото египтолозите смятат.
Но те пропускат това с презумпцията,
че съвремените египтолози знаят за египетската история повече,
отколкото самите древни египтяни, което е типична арогантност
на академичната общност.
Защо тогава смятаме, че тази цивилизация е само на 6000 г. ?
Поради нашето ограничено въображение?
Или има друга причина?
Съвременните учени са склонни да стесняват този период,
защото това се вписва по-добре в сегашната парадигма на историята.
А тя казва, че хората преди 5000 години са се събрали в общност
и са започнали да пишат, преди да бъдат изградени
големите постройки и цивилизации.
Хората са се обединявали
за да се предпазят от други войнствени племена
и подобни неща...
Така например в Карал, Перу,
откриваме шест удивителни пирамидални постройки,
за които се предполагало, че са строени от инките само преди 500 г
понеже са издигнали повечето постройки в Южна Америка.
След това са ги датирали чрез радиовъглероден анализ (С-14),
който показал, че са на 4700 години,
което взривило напълно...
съвремената историческа теория.
В днешно време, академичната общност пази мълчание за това,
защото се разминава с възприетата представа за историята.
Междудисциплинарният подход, ни помага да съчетаем в едно доказателствата и теориите,
за да разберем по-добре историята.
Ако отчетем данните от астрономията,
геологията, астрологията и климатологията,
ще можем да направим нови заключения,
относно хронологията на Древен Египет.
Имаме две дисциплини, на които можем да стъпим...
астрономията и геологията.
При пирамидите имаме повече признаци, те са подравнени с Орион.
Те са имали религиозни идеи, свързани с небесната механика,
с разположението на съзвездията, слънцето и т.н.
Така че, можем да ги използваме за да установим с голяма точност
времето на тяхното построяване.
Как тази информация ще се отрази на датировката на Голямата пирамида?
Наистина ли е построена тогава, когато археолозите казват?
Традиционната датировка на Голямата пирамида е около 2550 г.пр.н.е.
С приблизителност, защото времето още се оспорва...
някои хора даже назовават конкретна година,
като подобна прецизност е напълно неоправдана.
Обичам да използвам метафората с ремонта на къща.
Ако сте правили ремонт на къщата си през 2003 година,
това не означава, че сте я построили тогава.
Склонна съм да мисля, че Голямата пирамида е била ремонтирана
през 2450 г.пр.н.е., а е построена вероятно в много по-ранен период.
Има нещо плашещо в тази смяна на датите,
защото ни изважда извън рамките на патриархалната ера.
Но аз мисля, че Египет, през по-голямата част,
е съществувал в матриархалните времена
и за това има убедителни доказателства.
Няма абсолютно никаква причина,
поради която египтяните да не са използвали прецесионният цикъл.
Как да се изчисли възрастта?
Има голямо разнообразие от методи.
При анализа на археологически обект,
ние имаме т. нар. археологическа датировка.
Което означава, че се анализират находки,
които може да съотнесете към установената хронология...
изучавате парчета от глинени съдове... пластове ...
но такава датировка може да бъде много неточна.
Тя допуска различни тълкувания.
Въпреки това, е най-използваният метод в археологията.
Другият е датирането с въглерод.
Датирането с Въглерод-14 (С14) е точно до известна степен,
но се слави с това, че често дава грешки,
ако пробата е замърсена или нещо такова, освен това
в много случаи, ние нямаме материали с въглеродно съдържание.
Датирането с С14 е приложимо само към органичната материя.
Но при допир до органичният материал пробата се замърсява.
Камъкът не може да бъде датиран с въглероден анализ.
Има и друг метод за датиране - прецесионната астрономия.
С помощта на какво можем да измерим времето?
Съществуват ли маркери, свързани с движението на звездите?
Звездите се изместват с 1 градус на всеки 73 години.
Нашата планета се движи, но ние не можем да го видим.
Тя непрекъснато мени положението си.
Всичко постоянно се променя.
Нищо не стои на едно място.
Знаете, че планетата ни прави оборот около оста си за 24 часа.
Слънцето изгрява на всеки 24 часа, нали?
Но заедно с това Земята се върти и по друг начин.
Прецесията е движението на оста на Земята,
която се поклаща като пумпал, под въздействието на гравитацията.
Оста описва пълен кръг, веднъж на 26 000 години.
Ако имаме паметник...
да вземем например един с известна датировка,
храмът на Изида в Дендера.
Това е малък храм, зад един друг храм.
С 99 % вероятност, той е ориентиран към изгрева на Сириус.
Така че, ако сме уверени, че оста на даден храм,
е ориентирана към изгрева на определена звезда,
тогава ще можем да го датираме.
Можем да го направим за броени минути.
Това се нарича прецесионна астрономия.
Звездите се местят,
или поне така изглежда, заради прецесионните колебания,
и ни дават датата.
Платон е наричал прецесионният цикъл от 26 000 г.
"Велика година".
"Великата година" е термин,
с който Платон обозначава този огромен времеви цикъл.
Един еон, един прецесионен кръг, който отнема около 26 000 години.
Има почти 200 митове, които говорят за този цикъл,
за редуващи се Тъмни и Златни епохи,
или споменаващи за Златни векове в много далечното минало.
30 различни култури са съхранили тези митове във времето
и всички те са свързани с движението на звездите,
познато ни днес като прецесия.
Още Исак Нютон пише книга за нея,
опитвайки се да съчетае историята със съзвездията от зодиака.
Но тя била пометена от теорията за еволюцията на Дарвин.
Парадигма, появила се преди по-малко от 200 години,
след която е станало неприемливо да се допуска,
че цивилизациите, живяли дълго преди нас,
са можели да знаят нещо, което ние да не знаем.
На различните континенти, културите са развили едни и същи идеи.
Има нещо като... наука за циклите,
която е втъкана в старите легенди на маите.
Ще намерите интересни паралели, както с идеите на египтяните,
така и с древното хиндуистко учение, известните ни Юги.
И някак си, това противоречи на западното образование,
което говори за "митологичен напредък",
където съвременните хора винаги превъзхождат онези преди тях.
Това просто не е вярно.
Циклите преминават през периоди на възход и на упадък.
Маянските пазители на дните, са потомци на древните маи
и съблюдават свещеният календар.
Всеки ден се свързва с определени качества и богове.
Пазителите на дните следват движението на планетите,
затъмненията и астрологическите подравнявания.
Често те са и шамани, които провеждат церемонии по гадаене,
правейки дневни или месечни прогнози.
Календарът на маите е доста интересен, защото се базира на лунния ритъм.
Централният блок на календара съдържа 260 дневен цикъл.
Днес, маянските пазители често го свързват
с периода на вътрешноутробното развитие на човека.
Това е почти 9 месеца.
Така че, всички човешки същества споделят този първичен ритъм,
който се базира на лунния цикъл.
И това е много интересен ключ,
към, ако можем така да я наречем, маянската философия за времето.
Има много способи за разделяне на времето:
слънчеви цикли, лунни цикли и по-големи времеви цикли.
Маянският Вечен календар,
комбинира в себе си цикъл от 20 определени дни, с друг цикъл от 13 числа,
за да се получат 260 уникални дни.
Всеки един от 20-те дни е свързан с различен бог от пантеона на маите.
Големият цикъл е започнал през 3114 г.пр.н.е.
и завършва през декември 2012 г.
Вечният календар е най-любопитния календар на маите.
Той е от голям интерес за нас, защото този дълъг цикъл
включва 13 бактуна и завършва през 2012 година.
Интересно е да разберем, защо древните звездобройци на маите
са избрали 2012-та, за край на този голям времеви цикъл.
Маите са правили отлични календари.
Те са свързвали помежду им движенията на Луната,
Слънцето и дори на Венера,
за да направят календарите изключително точни.
И по някаква причина, ние имаме този дълъг календар, бактун,
който свършва през 2012 година.
Изглежда, че те са се опитвали да привлекат вниманието ни към нещо.
Много хора говорят, че 2012 г. ще бъде една повратна точка.
Какво е значението на тази дата?
Към декември 2012 г. Слънцето, през зимното си слънцестоене,
ще се подравни с центъра на галактиката ни, Млечния път.
Това е рядко събитие в големият прецесионен цикъл,
веднъж на 26 000 години.
Друго интересно нещо за този 13-бактунов цикъл,
започнал през 3113 г.пр.н.е.
и завършващ през 2012 г.,
е неговата средна точка...
550-та г.пр.н.е.
Това е времето,
когато на историческата сцена са се появили велики учители,
като Питагор - при гърците; Буда; Зороастър - при древните перси.
Също така може да се каже,
че Вечният календар разделя времето по някакъв начин,
като определя периодите в човешката цивилизация.
Точките на нейната зора, на нейния зенит и залез.
Каменната стела, на която е записан Вечният календар,
е била открита в местността Изапа, в Мексико.
На нея е изобразен центърът на Млечният път,
небесният полюс и богът на Слънцето.
Защо това е било толкова важно за маите?
Това е наистина красива и задълбочена представа за времето.
И в хода на моите изследвания в Изапа, където е открит календара,
можах да науча, че мъдростта на маите
не е просто суеверие на забравен народ,
а е, един вид, врата, която води към велики духовни откровения,
характерни за всички големи религии.
В Египет, в Индия, в исляма... всички духовни традиции по света,
споделят едни и същи вечни и универсални духовни принципи.
И това е свързано с краят на цикъла.
Подобно на цикъла с раждане, живот и смърт,
и 26000 годишният цикъл, наречен Голямата година,
включва продължителни периоди на тъмнина и светлина.
Те са разделени на отчетливи епохи,
известни като Златен, Сребърен, Бронзов и Железен век.
Древните хора са били убедени,
че историята на човечеството ще навлезе в тъмна епоха.
Преди 4-5000 г. те са гледали на миналото си като на Златен век.
Те виждали себе си да навлизат в Тъмната епоха
и се бояли, защото знаели, че нещата ще се влошават и ще настъпи хаос.
Всички култури по света, говорят за тази пред-тъмна епоха,
когато нещата започват да се влошават.
Аз съм съгласен с представата на маите и индусите,
че Златният век, време на единение с божествената мъдрост,
е отминал отдавна.
И ние преминаваме през епохите като постепенно се отдалечаваме,
с нарастващо отчуждение, от духовната светлина.
Златните векове са епохи на просвещение,
когато цивилизациите достигат върхове в архитектурата,
духовността и хуманизма.
Това е последвано от постепенен спад през Сребърната епоха,
прогресивно се влошава през Бронзовата епоха,
и достига екстремни нива на хаос, корупция и невежество
в Желязната, т.е. Тъмната епоха.
После цикълът преминава в изкачване към следващата Златна ера.
Един от начините за измерване на 26000 годишния юга-цикъл,
са зодиакалните епохи, които древните египтяни са познавали добре.
Произходът на зодиакалните знаци е много интересен въпрос
и, вероятно, ще си остане без отговор.
Единственото съзвездие, което смътно прилича на своя знак, е Лъв.
Очертанията на съзвездието Дева изобщо не приличат на девица,
както и да изглеждат девиците в наши дни...
Останалите знаци са също толкова загадъчни... като Рак, Телец и др.
Познанията за прецесията и напредналата астрономия
са съществували от незапомнена времена.
Въз основа на разглежданите знаци -
що се отнася до зодиака, с колелото на живота
или колелото на животните, има няколко имена за това -
ако наистина искаме да разберем значението на тези знаци,
ще трябва да изучим присъщите за знака характеристики.
С други думи, всеки знак е мъжки или женски,
всеки знак има своя стихия - огън, земя, въздух и вода.
Всеки един от 12-те зодиака има различна енергия.
Има четири елемента: земя, или материални знаци;
въздух, или интелектуални знаци;
вода, или емоционални знаци;
и огън, или творчески знаци.
Анализирайки 12-те зодиакални епохи, всяка от по около 2000 г. ,
ще можем да преосмислим египетското понятие за време
и да възстановим хронологията.
Има една празнина в нашите исторически документи.
Палермският камък и папируса от Торино,
са свидетелства на самите египтяни
и съдържат информация за владетели в далечното минало на Египет.
И те си спомнят годините на управление и името на всеки един от тези владетели
и ако съберем тези години,
ще се получи дата, някъде около 34000 или 36000 год. пр.н.е.
Приблизително същият период - 36-34000 г. ,
се споменава и в индийските веди като за начало на тяхната цивилизация,
което също дава дата около 40000 г. пр.н.е..
Така че, имаме две велики, развити цивилизации, които...
са документирали собствената им вяра, че цивилизациите им
са се зародили в онова отдалечено време.
Интересното е, че това е почти на 1,5 прецесионни цикъла от днес,
което ни връща към времената на по-предния Златен век.
Сфинксът, който е с тяло на лъв, е крещящ символ на съзвездието Лъв
и като маркер за Ерата на Лъва.
Последната Епоха на Лъва е започнала около 10 500 г.пр.н.е.
И това е датата, която е любима на Греъм Хенкок и Робърт Бовал.
За мен тази дата предизвиква съмнения, защото...
последната Ледникова епоха
е довела до катастрофа, някъде около 11000-11500 г.пр.н.е. ,
което е последвано от известното кватернерно изчезване
на мамути, космати носорози и др.
измрели по целия свят,
в Сибир, температурите падат и я превръщат в тундра и арктическа зона.
В Северна Америка, сковаващата я 3-километрова ледена покривка
се разтопява и се стича в морето, като нивото му се покачва с 90 м.
Това се е случило за няколко хиляди години, но на периоди,
като някои от тези периоди се отличавали с обилни валежи,
което може би съответства на библейския потоп
и вероятно, на Платоновият мит за Атлантида.
Така че, при тези обстоятелства, катастрофални за целия свят,
на мен ми изглежда малко вероятно Сфинксът и пирамидите -
което предполага наличие на стабилно и развито общество -
да са били издигнати в такива условия.
Така се получава, че това води до времето преди 10500 г.пр.н.е. ,
обаче аз харесвам идеята за символиката на лъва,
така че предходната Ера на Лъва
е била 26000 години по-рано, което ни връща около 36000 г.пр.н.е.
Колкото и неправдоподобно да звучи, по метода на изключването,
изглежда че тази дата е по-правдоподобна от другата,
защото по-късните условия са били явно неподходящи.
Гледайки ерозията по Сфинкса и ограждащите го стени,
става ясно, че тя е в резултат на стичаща се дъждовна вода.
Това е наистина водна ерозия, предизвикана от валежи,
така че, въпросът, който трябва да си зададем е:
"Колко отдалечено е било това минало?"
Можело е да минат десетки хиляди години,
преди река Нил да мигрира с 13 км.
Можем ли да използваме тези доказателства
в предатирането на паметниците?
Изучавайки геологията на местността, ние виждаме,
че коритото на Нил е мигрирало чак от запад,
с повече от 50 км в източна посока, пресичайки платото Гиза,
и можем да видим, че старото речно русло, всъщност,
е било точно пред пирамидите
и посветените са можели дори да закотвят своите лодки
до процесионния път, водещ към пирамидите.
Сега, ако погледнете, Нил се намира точно 13 км на изток
и отделя Кайро и Гиза.
Така че, ако анализираме геоложкото датиране,
на Нил ще са й нужни десетки хиляди години за да измине този път.
Можем да направим паралел с места като Тиахуанако в Боливия,
който почти сигурно се е намирал на брега до езерото Титикака,
а сега е на 80 км от него.
Това напълно променя нашата представа за възрастта на тези места.
Колко ли хиляди години е отнело на реката за да измине това огромно разстояние?
Оазисите в Харга и Фаюм са разположени паралелно на днешен Нил,
но на 100 км на запад.
Изглежда, че реката е мигрирала чак от тук до сегашното си място.
Доказателства за древни населени места са открити в области, където сега е пустиня,
но преди е имало вода.
В тези места са намерени каменни кръгове,
свидетелстващи за астрономически познания.
Какво ни казват те за далечното ни минало?
Какви изводи можем да направим за възрастта на пирамидите и Сфинкса?
Според мен,
предвид информацията, която имам до настоящият момент,
те трябва да са минимум отпреди 5000-та година пр.н.е.
Могат ли да бъдат по-стари?
Да!
Ако се нуждаете от по-точни срокове, бих казал, че те са някъде
от периода на 7000 - 5000 г.пр.н.е.
Тези времеви граници, за мен, изглеждат напълно приемливи.
Същата граница можем да открием и в други части на Египет и света,
за неща случили в същият период от време - 7000-5000 г.пр.н.е.
Което, според мен, поставя Сфинксът в една по-голяма...
регионална и глобална мрежа,
а не е изолирано явление,
както смятахме до преди 15 год. , когато знаехме много по-малко.
Допускам, че ако бъдат получени някакви допълнителни данни
и те покажат нещо друго,
не бих се побоял, да променя гледната си точка
и да видя до къде ще ме отведе това.
Аз държа на 36000 г. пр.н.е., докато не се докаже обратното
и ако се случи това, ще променя мнението си.
Как да адаптираме концепцията за Юга, или ведическите цикли,
към някакви по-конкретни събития в нашата собствена история?
Ако преразгледаме историите,
които често са отхвърляни като неправдоподобни измислици,
ще открием, че те свидетелстват за велики стихийни бедствия.
Онези от нас, които сериозно разглеждаме ведическото виждане
за световните епохи и цикли,
знаем, че последният Златен век е достигнал своя връх в цикъла
през 11500 г.пр.н.е. ...
неговата най-висока точка.
Знаем също така, че Платон споменава за серия от катастрофи,
които са достигнали до нас като легенда за Атлантида,
в която се твърди, че това се случило около 9500 г.пр.н.е.
Настъпили са някакви ужасни събития,
които са причинили големи разрушения.
Възможно е, предвид тези няколко хиляди години,
независимо от вида на бедствието, то да е било толкова силно,
че дори напредналите умове от Златния и Сребърния век
никога повече не са могли да се възстановят.
Краят на Златния век
и прехода към следващият Сребърен век,
който ние наричаме век на мисълта,
бележи времето, когато на нашата планета
всеки човек е имал способността за извънредно изострено възприятие.
И те са продължили да живеят в просветено и мирно общество,
каквото дори не можем да си представим,
но те са започнали да губят това полубожествено състояние,
което са имали в Златния век.
И с началото на Сребърният век,
те са започнали да придават по-голямо значение на това,
което днес наричаме свещена наука и свещени съоръжения.
Можем да гледаме на тях като на машини за усилване на съзнанието,
или за създаване на среда
за това, което можем да наречем изменено състояние на съзнанието,
или променено съзнание, разширено съзнание...
Те не са били предназначени за егоистични цели,
да кажем за слава на отделни личности,
а са имали много по-широкообхватно предназначение.
По същество и Голямата пирамида е била
устройство, генератор, който е излъчвал по цялата планета
някакъв вид поле, което е озарявало цялото човечество.
Най-малко 1000 години това съоръжение е работило прекрасно.
Мисля, че то доста е компенсирало последствията от пропадането в Тъмните епохи.
Това, което пирамидата е правила при хората с по-голяма възприемчивост,
е да поляризира енергията на техните чакри.
Това е съвсем реално и мисля, че е много важно, защото
голямото изкуство или духовното просветление, разширеното съзнание...
По някакъв начин, няма нищо по-важно от това.
Въздействието на пирамидите не е могло да продължи вечно,
защото майката-природа винаги побеждава
и този цикъл е част от природата.
Такава част от природата, като денят и нощта.
Имали сме способността да владеем електромагнитните сили
и други по-фундаментални сили,
които са поддържали човечеството за известно време.
Били са част от системата.
Днес пирамидите имат много директен ефект, само ако сте близо до тях,
това е начинът през този век.
Ако стоите вътре в пирамидата, може да почувствате този ефект,
но преди няколко хиляди години не е имало нужда да сте в нея,
защото е имала глобално влияние.
Действието на материалните структури е ограничено.
Пазителите на мъдростта са създали социални структури
за допълнително насочване и разширяване на енергията от Златния век,
чрез създаване на мистични школи, съхраняващи древното знание.
Основната идея на мистичните школи -
да пазят древното знание и традиции
от тези приказни епохи - е била забравена.
Те са били осмивани и принудени да преминат в нелегалност,
тъй като хората изгаряли техните текстове
и преследвали онези, които са изповядвали древната система от вярвания,
и в този смисъл, това са били Тъмните векове.
Но краят на Тъмният цикъл наближава.
С всяко зимно слънцестоене преди 2012 г.,
Слънцето ни се приближава все повече до подравняване с галактическият център.
Това означава, че вече чувстваме промяната на енергията,
въпреки че пълното съвпадение ще се състои на 21.12.2012 г.
Всички знаци ни показват,
че живеем в период на нарастваща тъмнина.
Какво се случва в краят на този период на спад?
В повратната точка.
Вярвам, че сега се намираме точно в този етап на историята.
Съгласно календарът на маите, 2012 г. е повратната точка,
точката на най-големия духовен упадък.
Но след това, според този цикъл, ще настъпи прелом
и ние ще получим възможност да отворим трансформиращите енергии,
които ще ни извисят в следващия цикъл.
Надявам се, че малкото останали текстове от маите са правилно изтълкувани,
което означава, че ни очаква ускорение, или нещо такова.
Защото това се съгласува с най-новите тълкувания на Юга,
където цикълът от 4-те Юги е всъщност един прецесионен оборот.
В съответствие с последните интрепретации на учените,
ние се намираме на най-ранният стадий в растежа на съзнанието.
Това означава, че ние трябва да се отворим
към божествената мъдрост, към трансформиращите енергии.
Но всичко става чрез свободна воля.
Нищо не е предопределено.
Всички ние притежаваме избора
да се затворим... в страх
и чрез този страх да ограничим нашето съзнание.
Или да го отворим за съединение с блогословената, висша мъдрост,
която в традицията на маите е символизирана с галактическият център,
утробата на Великата Майка, която може да трансформира и обновява.
Може би древните са прави?
Вероятно трябва да се замислим
за завръщане към високо ниво на съзнание,
изострено възприятие и вдъхновено творчество.
Те биха ни били от полза в разбирателството ни с природата и защитата на околната среда.
Но способни ли сме да пресечем отвъд религиозните догми
и да си позволим да си представим, какво има отвъд смъртта?
Как ли би се променило човечеството,
ако вместо материалните богатства,
ценяхме повече духовните качества?
Идеите, заключени в кодът на пирамидите,
преобръщат представата ни
за предназначението и възрастта на пирамидите и Сфинкса.
Ясно е, че те не са гробници.
Тези древни постройки може да са били използвани за достъп и пренос
на енергии, които влияят на човешкото съзнание.
Видяхме конкретни доказателства за високи технологии,
като разрязани с лазер скали...
полирани базалтови подове...
и прецизни и сложни инструменти,
включително тези, генериращи енергия от звука и светлината.
Гледайки старото корито на реката, става ясно,
че Нил се е преместил в хода на времето
и някога е течал на изток, до пирамидите.
Древните египтяни са строили храмове, използвайки свещена геометрия,
основана на човешката анатомия.
Те са имали дълбока вяра в значимостта на звездите
и начина, по който са разположени съзвездията,
във връзка с нашето място в Космоса.
Те са разбирали великият цикъл на времето
и са водели подробни записки за движението на звездите и планетите.
Древните са имали дълбоко уважение към свещеният женски принцип,
и към важният баланс между свещеното мъжко и женско начало.
От преддинастичните до династичните времена,
древните са показвали дълбоко уважение към природата.
Те били изумително креативни творци.
От уликите, оставени по стените на храмовете,
изглежда очевидно, че египтяните са имали достъп
до променени състояния на съзнанието.
Тяхна първа грижа била да научат как пристигаме в земните си тела,
описвайки го от гледна точка на биологията,
и какво се случва, когато напускаме грубите си тела,
описвайки го от позицията на космологията.
Нашите предци са ни оставили следи, скрити в символи
с множество смислови нива.
Те са били съвършени хора,
използващи пълният капацитет на своите сетива.
Днес, нашата планета има проблеми - политически,
икономически, екологични и нравствени.
Мнозина ще се съгласят, че властта е в ръцете на корумпирани хора,
че гражданите са обложени с невъобразими данъци,
а богатството принадлежи на елита, който контролира света.
След всички тези доказателства за развита наука,
оставени ни от древните,
как все още вярваме, че ние сме най-развитото общество,
съществувало някога на планетата Земя?
Дали съвременната тестова система на образование е ефективна?
Вместо механично запомняне на факти,
какво би станало, ако учим днешните деца
да развиват своите способности да ЗНАЯТ?
Ако се научим да търсим истината и справедливостта,
живеейки според древният закон Маат,
как ли би се променило нашето общество?
Ако по примерът на древните, се научим да живеем в хармония с прородата,
в атмосфера на творчество и мир,
и във връзка с духовния свят,
дали това ще е отговорът за здравословното бъдеще на човечеството?
Зловещата дата 21 декември 2012 г. се приближава бързо.
Дали възвестява Краят на света или ще бъде преломен момент
към нов начин на живот и мислене?
Време на обрат и изкачване от Тъмната епоха,
в пътешествието ни към новия Златен век?
Възможно ли е древните хора, които са живяли в Златните векове,
да са можели да видят през бъдещите времеви цикли?
Предвидили ли са, че човечеството ще се потопи в колективно отчаяние?
Че хората ще загубят своите способности,
в резултат на изгубената връзка с духовният свят?
Дали са ни оставили великолепните си постройки,
перфектно подравнени със звездите,
като закодирани символи, за да ни предизвикат да се събудим?
Изглежда, че човечеството се оказва на важен кръстопът,
с настъпването на 2012 г.
Готови ли сме да прекрачим в едно ново бъдеще?
Успяхме ли най-накрая да разбием тайният код на пирамидите?
Събудете се !
Имаме го !
Намерихме го... просто знам, че го имаме !
И работи !
Превод и субтитри: membership