"Жената на име Голда", какво се случи досега:
Голда, цигарата.
Какъв е проблема? Страхуваш се, че ще умра млада ли?
Децата. Вече почти стигнахме.
През 1977 г.
Голда Меир се върна в нейното средно училище в Милуоки.
Приветстваме в училището на 4-та улица
нашият най-изтъкнат възпитаник:
Г-жа Голда Меир.
Как да я опиша?
За хората по целия свят,
тя беше една от най-великите жени на този век.
Някои казват, че тя беше най-великата.
За мен е трудно да преценя.
За мен, тя беше моята дългогодишна скъпа приятелка.
Това е мечтата, която съм имала
откакто бях малко момиченце в Русия
уплашена за живота си.
Мечтата, че можем да имаме същия мир и сигурност като другите народи.
Единственият начин по който можем да го получим е чрез еврейска родина.
Значи ако не отида, няма да се омъжиш за мен?
Ще се радвам да се омъжа за теб, Морис.
Мислех си за бебе.
Това все едно не съм го чул.
Казвам, че трябва да си имаме дете.
Наистина ли? Кога комитетът ти каза,
че можем да действаме за това дете?
Ти си един много способен човек.
Каквото и да правиш, го правиш добре.
Така че искаме да бъдеш делегат в "Хистадрут".
Аз?
О, не, Ариел. Не мога.
Не искам да прекарам остатъка от живота си, чувствайки се болнав и безполезен.
Къде ще отидеш?
Това зависи от теб.
Ако дойдеш с мен, ще остана в Палестина.
Ако ли не, ще се върна в Америка.
И така, напуснахме кибуца
за което бях много недоволна.
И отидохме да живеем в Йерусалим.
И годините минаваха.
Морис стана счетоводител, а аз станах майка на две деца.
И не работиш?
Е, не бих нарекла отглеждането на две малки деца точно безделничене.
Не бих го нарекъл нещо много,
като се има предвид колко имаме нужда от способностите ти.
Трябва да е със здрави нерви
да те уговаря за работа в Тел Авив, докато аз работя в Йерусалим.
Не му трябваше да ме убеждава много.
Приех работата, Морис.
През годините след отделянето от Морис
Голда интензивно участваше в борбата за независимост на Израел.
Една цяла година!
Искаш да кажеш, че някой, който е дошъл миналата седмица трябва да замине преди мен?
Ако остана още дълго, ще умра тук.
Не, не. Ние се опитваме да ви измъкнем всички.
Но... първо децата.
На 15 май
британците ще се изтеглят.
Второ: Арабите ще нахлуят.
Каква е сегашната сила на Хагана?
Сто хиляди дееспособни войници.
А от другата страна?
Четиристотин хиляди арабски войници.
Ако можеш да задържиш Абдула извън войната
това може да ни спаси.
Трябва да имаме собствена държава
и сега му е времето.
Ако единственият начин да я получим е да отидем на война,
ще отидем на война. И ще ви победим.
Ако има война, то ще е по нейна вина!
Нейна вина!
Защото тя е упорита,
арогантна
проклета жена.
През тази нощ, можех да мисля само за Арабския легион,
присъединяващ се към четири други армии срещу нас.
Казах си:
"Провалих се. Ще има война."
След момент, "Жената на име Голда" продължава.
ЖЕНАТА НА ИМЕ ГОЛДА
Translation ZALMEN BEHAR
Този филм се базира на факти.
Някои герои и случки са променени в интерес на драматизацията.
Йерусалим, 1948г.
До средата на февруари
вече бяха започнали арабски партизански атаки.
След четири месеца, британците по план щяха да напуснат
и арабските страни със сигурност щяха да ни нападнат.
Имахме нужда от оръжие.
Според Бен-Гурион
за да въоръжи еврейската армия
ще са необходими 25 милиона долара.
Има само една страна в света,
в която можем да съберем толкова много пари за толкова малко време.
Отивам в Съединените щати веднага.
Трябва да накарам нашите американски приятели
да разберат колко е сериозна ситуацията.
Извини ме, БГ. Съжалявам, че те прекъсвам.
Но не може да заминеш в момент като този.
Виж. Това, което правиш тук, аз не мога да направя.
Но може би ще успея да направя това, което искаш да направиш в Америка.
Кое те кара да мислиш, че може да събереш толкова много пари?
Две причини: Говоря езика...
И аз също. А втората?
Аз съм американка.
Не. Това е твърде важно.
Нека да го поставим на гласуване.
На гласуване? Поставяш гласуване, за да надделееш над мен?
Защо не?
Ние основаваме единствената демокрация в Близкия изток.
В една демокрация, болшинството решава.
Тези, които са за изпращане на Голда?
Против?
Няма. Голда отива.
Ами. Демокрация.
Имаш ли подходящо палто? Знаеш, че е студено в Ню Йорк.
Не, нямам палто. Ще си купя там.
Можеш да останеш тук още един ден. Можеш да си купиш оттук.
Вероятно, но Бен-Гурион настоява, да взема самолета този следобед.
Защо?
Мисля, че се опитва да ми го върне.
Какъв живот.
Дори нямаме време за себе си, да можем да си поговорим.
Е, може би, когато се върна.
Вероятно няма да бъде тук.
Наистина ли? Къде отиваш?
Пилзен.
Пилзен? Какво има там?
Има много добра бира в Пилзен. Пилзенската бира е известна.
О, Ариел, какво е това?
Няма да отидеш до Чехословакия, за да пиеш бира.
Сега, тръгвам веднага.
Ариел, моля те, кажи ми.
Знаеш, че се опитваме да създадем военновъздушните сили за Хагана.
А-ха.
И Ехуд успя да купи няколко бойни самолета Месершмит 109.
Е, това, което има в Пилзен, освен бира, е фабриката за боеприпаси на Шкода.
Те правеха Месершмит за германците.
Отивам там, за да наема самолетни механици.
Разбира се знам, че чешкото правителство ни продава оръжие.
Но ситуацията там е много нестабилна сега.
Докато стигнеш до там, може вече Съветския съюз да движи нещата.
И не бих се уповала, че тези хора са наши приятели.
Откъде знаеш, че дори биха допуснали еврейски агент в страната?
Не знам. И със сигурност нямам време
да бъда задържан на границата заради бюрократични спънки.
Е, имаш ли отговор на това?
Ами, ще... ще вляза с парашут.
Не. Не, не го прави, Ариел.
Моля те, забрави за тази идея. Не трябва ти да го правиш.
Защо да не трябва аз?
Защото си твърде необходим тук. Нека някой друг да отиде.
Аз съм един от малкото хора, които говорят езика.
Не, има и други.
За наемане на механици, всеки бизнесмен би го направил по-добре.
И колко бизнесмени, смяташ, че имаме с парашутно обучение? Хм?
Обучението е едно нещо. Това е различно.
Кое му е различното?
Няма да се видим никога вече отново.
Голда.
Наистина ли смяташ, че може да ме уговориш, да не отида?
Нито за минута.
Трябва да разберете, г-жа Майерсън, това не е ционистка организация.
Някои от тези хора, може би мнозина, просто не се интересуват от Палестина.
И всички им е омръзнало да слушат, колко отчаяно се нуждаем от пари, нали?
Ами, честно казано, те са под натиск да набират средства за институции в Америка.
Еврейски болници, еврейски благотворителни организации из страната,
те също се нуждаят от пари.
Може би е по-добре, ако не изнасяте реч на тази група, г-жа Майерсън.
Изчакайте. Дайте ни да съберем по-благоприятна аудитория.
Не, трябва да достигна до тези хора.
Чикаго, Януари 1948г.
Ами тогава, може би е добра идея, ако позволите да погледна в речта Ви.
Не съм подготвила реч.
Искате да кажете, че не знаете какво точно ще кажете?
Ще знам, когато дойде времето да го кажа.
Моля, повярвайте ми, когато ви казвам,
че не съм дошла в Съединените щати
само защото 700 хиляди евреи са в опасност да бъдат убити.
Това не е въпросът.
Въпросът е,
че ако евреите на Палестина оцелеят,
тогава евреите от целия свят ще оцелеят с тях.
И тяхната свобода ще бъде осигурена завинаги.
Но,
ако тези 700,000 бъдат изтрити от лицето на земята,
тогава няма да има еврейски народ, като такъв.
И в продължение на векове
всички наши надежди и мечти за еврейска нация,
еврейско отечество, ще бъдат разбити.
Приятели мои,
когато казвам, че имаме нужда от пари веднага,
нямам предвид следващата седмица.
Имам предвид сега веднага.
След по-малко от четири месеца, ще се борим за живота си
срещу оръдия и танкове.
Това не зависи от вас, дали ще воюваме.
Това решение е взето.
Ще воюваме.
Ще платим за раждането на на нашата нация с кръвта ни.
Това е нормално.
Най-добрите от нас
ще загинат. Това е сигурно.
Има само едно нещо, което да решите:
Дали ще спечелим
или ще загубим.
Голда събра не 25 милиона долара.
Тя събра 50.
Парите отидоха директно към столиците по света,
където Бен Гурион бе изпратил агенти за закупуване на оръжие за Хагана.
И в преустроеният музей,
един ден преди планираното изтегляне:
Едно историческо събитие.
Изгонен от земята на Израел,
еврейския народ се завърна,
вярвайки в своето очевидно право да бъде народ,
подобно на всички други народи
в своята собствена суверенна държава.
Предполагам, всеки народ, който обявява своята независимост
минава през трудности.
Но за нас, имаше такава смъртна опасност,
че някои от нашите приятели силно ни съветваха
да не провъзгласяваме независимост.
Но ние бяхме решени да го направим така или иначе.
По силата на това право
и по решение на Общото събрание на Организацията на обединените нации
с настоящето провъзгласяваме
създаването на еврейска държава в Палестина,
която ще се нарича:
Израел.
На следващия ден, 15-ти Май, точно по график,
Израел бе нападната от армиите на шест държави.
Оръжията, купени с парите събрани от Голда,
започнаха да пристигат с чартърни кораби:
Пушки, ръчни гранати, артилерийски оръдия.
Един от първите кораби, докара десет бойни самолета Месершмит
и самолетни механици от Чехословакия.
След няколко дни, арабите бяха отблъснати
или възпрени по всички фронтове.
И след като свърши работата си, Голда полетя към дома от Америка.
Шалом, Голда. Ще произнеса реч.
Ще бъде кратка, така че не очаквай много.
Добре, БГ.
Един ден, когато историята се напише, ще бъде отбелязано,
имаше една жена, която направи възможно
да се роди еврейската държава.
Шалом.
В Общото събрание на ООН,
сега вече Арабските страни приеха предложението за прекратяване на огъня.
Това остави Израел с някои придобивки над плана за разделение.
Но това раздели Йерусалим, като Стария град остана в ръцете на йорданците.
И въпреки споразумението на ООН,
за следващите 19 години
на евреите им бе отказан достъп до най-святото им място:
Западната стена на Соломоновия храм.
И проблемът за палестинските бежанци се създаде.
Сигурна съм, че някои палестински араби са избягали, защото са били уплашени.
Но мнозинството напуснаха, тъй като техните лидерите им казаха,
обещавайки, че след като нас ни изтласкат в морето,
те ще се завърнат, и ще поемат еврейската собственост.
Разбира се, ние не бяхме изтласкани в морето
и тези хора станаха бездомни.
Нито една от арабските страни не им даде дом.
Само две едва ги допуснаха да влязат
и ги ограничиха в бежански лагери.
Те са единствените хора в историята
останали бежанци
след 30 години.
И така,
Давид Бен-Гурион,
беше първият премиер на Израел.
И той ме назначи в неговия кабинет като министър на труда.
Така че имах нужда от асистент,
и една дама на име Лу Кадар кандидатства за позицията.
Говоря английски. Френски, дори по-добре.
Родена съм във Франция.
Как сте в писането на писма?
Бихте ли искали да видите един пример?
Четох, че ръководителя на една докерска компания току що умря.
Може би ще искате да изпратите съболезнователно писмо.
Какво красиво писмо. Познавахте ли този човек?
Да, всъщност.
Беше ли такъв светец, както казвате тук?
Той беше кучи син.
Е, може би сте съвсем подходяща за тази работа.
Смятате ли, че бихте искали да работите с мен?
Много бих искала.
Откъде знаете, че много бихте искала?
Аз бях в Хагана. Бях ранена.
Не съм работила, откакто излязох от болницата.
Г-жо министър, омръзна ми да гладувам през цялото време.
Това е добър отговор.
Добре, доколкото зависи от мен, работата е Ваша.
Но трябва да се консултирам с Бен-Гурион, преди да е окончателно.
Ох. Дали това ще е проблем?
Категорично не. Никакъв проблем.
Как беше името? - Кадар. Лу Кадар.
Никога не съм чувал за него.
За нея. Въпросът не е дали някога си чувал за нея...
Правилно! Въпросът е, че не ти е нужна.
Изпращам ти много подходящ човек.
Той е бил свръзка на Ционисткият офис в Женева.
Той не само може да ти напише сполучливи речи на иврит,
но също така на английски, френски и испански език.
Плюс това! Той е много добър администратор.
Ще направи офиса ти да работи като часовник. Името му е Ротенберг.
Е, изглежда си във възторг от него.
Да, във възторг съм от него!
Добре. Взимаш Ротенберг за твой асистент.
Аз ще взема Лу Кадар за мой.
Израел имаше мир.
Или това, което се надявахме, че ще бъде мир.
И с него, приливна вълна от имигранти.
Евреи не само от Европа, но и от арабските страни:
От Сирия, Египет, Ливан,
Тунис, Мароко, Йемен.
Министърът на труда трябваше да им намери работа.
Шалом, г-н Фридентал. Как върви?
Е, госпожо министър, трябва да разберете,
че тези мъже никога не се държали тухла или циментов блок в ръцете си преди.
Разбирам, разбира се. Разчитаме на теб да ги научиш.
Е, те се учат бързо. Но имам проблем.
Да?
В моята група, има десет мъже.
И аз говоря само шест езика.
Лично за Голда,
мирът означаваше малко повече време за ежедневни неща.
Като това да измие косата си толкова често, колкото искаше.
Тя също имаше един чайник, който не бе никога достатъчно лъскав за нея.
Тя ми каза, че й е приятно да го полира, когато беше сама.
А почувствуваше ли се самотна,
тя го полираше двойно по-усърдно.
Но като министър,
Голда имаше твърде много грижи за да не остава самотна много често.
Една от тях се породи следствие от посещението в израелски кибуци,
на Сенатора от САЩ, Хюбърт Хъмфри.
Трябва да кажа, че съм впечатлен
от постигнатото на тези учители с умствено изостаналите деца.
Както знаете, имам особен интерес в специалното образование, заради мой внук.
Да, чувала съм за това, Сенаторе.
Може ли да ви попитам,
друг въпрос, вероятно малко деликатен?
Разбира се.
Какво ще кажете за тези млади двойки, живеещи заедно без да са женени?
Искате ли да седнете, Сенаторе?
Лично никога не съм мислила много за това.
За мен най-важното е
дали хората се обичат помежду си.
О, г-жа Майерсън, основното нещо са децата.
Децата?
Разбира се! Какво се случва с децата на тези двойки?
Дали са приети от вашето общество, или са дамгосани?
Дали са юридически легитимни, или са копелета?
Не мисля, че е голям проблем за нас.
Защо не е?
Двойките, които не са женени са склонни да нямат деца.
Но този проблем е още по-голям.
Страната ви трябва да увеличи населението си, нали?
И цял сектор от най-силните и здрави млади хора
отказва да помогне.
Сенаторе, Вие сте абсолютно прав.
Вижте, ние знаем кои сме и какъв е нашият ангажимент.
Не се нуждаем от парче хартия, да ни го напомня.
Но вие се обичате един друг.
Имате ангажимент един към друг.
Какъв е толкова проблема да се ожените?
Никой не казва, че има проблем в това.
Но никой няма да ни притиска към това.
Да ви притиска? Кой изобщо иска такова нещо?
Нека ви попитам: Харесва ли ви стаята, в която живеете?
Ммм, не много.
Така си мислех. Твърде близо до пилетата.
Бихте ли искали да ви се даде стая в близост до цветята?
Разбира се, че искаме.
Мога да го уредя.
О, ами този хладилник дето тече навсякъде по пода?
Сигурна съм, че няма да имате против за електрически хладилник, нали?
Мога да уредя и това също.
Каква е уловката?
Уловка? Няма уловка.
Единственото, което искам в замяна
е нещо, за което вие самите казвате, че няма проблем:
Да се ожените.
Бихте ли дошла на сватбата, Голда?
Тя отиде на много сватби, а също и на погребение.
През 1951-ва, нейният съпруг Морис, умря.
Спомням си как си мислих,
като че не беше твърде късно, да му кажа:
Скъпи Морис, толкова те обичах в онези ранни дни.
Нещата се промениха за нас. Но по някакъв начин останаха същите.
Никога не загубих това чувство за теб. Никога.
Мислех си, как обичаше нашите деца
и те го обожаваха.
Помислих си, "Морис, поне можем да сме доволни,
че бракът на Сара върви толкова по-добре, отколкото нашият. "
Но най-вече, продължавах да си мисля колко тъжен беше,
през последните години от живота си.
И аз бях виновна.
Защото винаги можех да го накарам да направи
в голяма степен това, което исках.
Но не можах да бъда съпругата, която той искаше.
И трябваше да има.
В крайна сметка, за това, което аз успях да осъществя
той плати.
Шалом, Морис.
Голда беше министър на труда на Израел в продължение на седем години,
правейки това, което най-много обичаше:
Да работи с хората,
да осигурява солидните неща, от които хората се нуждаеха.
Като жилищата.
И някои от нещата, които превърнаха пустинята в родина.
Като дърветата.
През това време,
предполагам, се превърнах в типичната отдадена еврейска баба.
Някои казваха, че се опитвам да компенсирам,
защото не бях отдадената еврейска майка на собствените си деца.
Ами предполагам, че са били прави.
Както и да е, между радостта, която ми даваха децата,
и удовлетворението да си върша работата
това бяха хубави години.
Най-хубавите в живота ми.
С идването на власт
на полковник Гамал Абдел Насър в Египет
края на най-хубавите години на Голда бе неизбежен.
От бази около границите на Израел
Насър изпращаше терористични отряди, наречени "федаини"
да осъществяват безразборни нападения,
като например убийството на шест деца и техния учител в земеделско училище.
Официалното радио в Кайро даваше яснота за намеренията на Насър.
Ние или Израел! Деня за вашето изтребване наближава.
Намерихме начина как да ви ударим.
Няма да има повече дискусии в ООН.
Няма да има мир. Искаме смъртта на Израел. "
И насилието, дори намери място
в израелския парламент.
Ох!
Голда спаси живота на Бен-Гурион този ден.
До края на живота си,
тя носеше шрапнел в крака й.
Така мога да повярвам, което ми казаха. Ти си добре.
Ще се върна в офиса утре. Ако оживея.
Ако ли не, ще се върна вдругиден, нали?
Слушай, Голда, говорейки за живота,
не исках да споменавам това, докато съпругът ти беше жив,
но все още не си взела еврейско име.
Е, не виждам причина да се променя "Майерсън".
Такава е политиката, Голда.
Добре знаеш, че всеки член на правителството
се очаква да има еврейско име.
И най-вече някой като теб, високо забелязвана и извън Израел.
Което ще бъде дори по-високо.
Какво има, сега, БГ?
Моше Шарет напуска кабинета
за да стане генерален секретар на Лейбъристката партия.
Кой ще бъде Министър на външните работи?
Ти. - Не.
Не мога да повярвам, че си мислиш такова нещо.
Със сигурност си го мисля. - Не, не, не.
Не, на първо място не искам да напусна Министерството на труда,
това е моята работа.
И Министерството на външните работи е пълно с префинени интелектуалци.
С образование от Оксфорд и Кеймбридж, как бих могла да се разбирам с тях.
Ще накараш те да се разбират с теб. Знам, че така ще стане.
Когато някой ми каза как мога да направя жена моя външен министър,
му казах: "Голда е най-подходящият човек в моя кабинет. "
Извини ме, БГ, ако не съм възторжена от указаната чест.
Добре, не бъди възторжена, но също не бъди инат.
Застъпваш като Министър на външните работи и това е.
Аз съм инат.
Сега, за промяната на името ти.
Мислих си за име, което е много близо до Майерсън:
Меир.
Това е хубава стара дума на иврит, която означава...
Означава да озаряваш. Да даваш светлина.
Голда Меир. Златна светлина.
Трябва да помислиш върху това най-сериозно.
Нещо друго, което трябва да направя?
Да, трябва да разбереш, че не е в природата ми да превъзнасям това,
което направи за мен, колкото и да го оценявам.
Не смяташ ли, че знам това.
И още нещо. Да няма спор по този въпрос.
Трябва малко по-добре да се погрижиш за себе си.
Не бързай толкова да се върнеш на работа.
Иди и прекарай малко време в хубав хотел на брега на морето.
Почини, отпусни се, нека крака ти се излекува.
Кесария е хубаво място. - Няма да спорим, БГ.
Ще направя точно така, както казваш.
Една седмица трябва да е повече от достатъчно.
Почти веднага след като Голда Майерсън стана Голда Меир,
вторият Външен министър на Израел,
възникна проблема около Втората война на Израел.
Арабските лидери никога не приеха мира.
Президента на Египет, Насър национализира Суецкия канал
и го затвори за израелските кораби.
И започна да изгражда голяма военна мощ
с оръжие доставено от Съветския съюз.
На 29 октомври, 1956 г.
под командването на Началник щаба Моше Даян
израелската армия най-вече от запасняци, навлезе в Синайския полуостров,
завзеха Ивицата Газа, плюс целият Синай за по-малко от 100 часа.
Но военната победа се превърна в политическо поражение в ООН.
Израел беше под интензивен натиск да се оттегли.
И в отговор на гаранциите на ООН за свобода на навигация за израелските кораби
и цялото корабоплаване в залива Акаба
и край на терористичните нападения,
моето правителство е готово да обяви планове за пълно и бързо оттегляне
от Синай и ивицата Газа.
Сега, ако мога да добавя няколко думи
към съседите на Израел.
Можем ли отсега нататък всички ние, да отворим нова страница.
Можем ли да се държим, както се полага на сестри и братя.
Вместо да се борим помежду си, можем да се борим с бедността,
болестите, неграмотността?
Омразата не е направила никое дете във вашите страни по-щастливо
чрез оръдията на смъртта.
Не е превръщала колибата в къща.
Не е ли възможно, да насочим всичките си усилия,
нашата енергия към една-единствена цел:
Подобряване на всичките ни земи и всичките ни хора
чрез благословението на мира.
Имаше някои учтиви аплодисменти, но не и от арабите.
Така че, знаех, че правим грешка да се оттеглим,
няма да има мир.
Нашите войници, които бяха убити или ранени само ни спечелиха малко време.
И ще трябва да воюваме отново.
Благодаря ви, г-н Президент.
През 60-те години имаше само една жена Външен министър в света
и почти всеки по света знаеше, че това беше Голда.
Голда пътуваше до столиците на Европа, до Съединените щати и Канада,
до Латинска Америка, Япония, Филипините, Бирма, Етиопия и на други места.
Пътувах с нея и смятам, че тя чувстваше, че от всички континенти
тя успя да постигне най-много в Африка.
Голда създаде програма за хиляди африканци да дойдат в Израел,
за да учат предмети като хидрология и селско стопанство
и хиляди израелски лекари, инженери и технически специалисти,
бяха изпратени в Африка.
Г-жа Меир, въпросът ми е:
Защо Израел се впуска в тази програма свързана със значителни разходи.
Израел е малка и бедна нация,
но е научила някои трудни уроци на икономическото и социалното развитие.
Ние чувстваме отговорността да споделим това, което сме научили
с други малки и бедни нации.
Г-жа Меир, това звучи много хубаво.
Но аз съм от Алжир. Страната ви се въоръжава от Франция.
Това правителство води брутална и безмилостна война срещу нашия народ.
Как оправдавате вашата близост със сила,
която е враг на самоопределението за африканските народи.
Нашите съседи са се заклели да ни унищожат.
Те получават съвременни оръжия от Съветския съюз
безплатно.
Повечето от нашите приятели, по някаква причина не ни продават оръжия.
Единствената страна, които ни продава
и то за доста пари, нека да отбележа, е Франция.
И дори ако президента дьо Гол беше самият дявол,
бих очаквала моето правителство купи от него това, което ни трябва да се защитим.
И ако Вие бяхте в моето положение, господине, какво бихте направили?
Госпожо, поне потвърдихте това с което сте известна, вашата искреност.
Ти ела. Ела сега. Ела.
Чакайте малко. Един момент, г-жа Меир.
Един момент. - Всичко е наред, Ави.
Кое е наред, не знаем къде Ви отвеждат.
Не се притеснявай, Ави.
Г-жа Кадар, може би ще пуснат жена в тяхната колиба.
Искам да кажа, как да разберем какво могат да й направят.
Може ли да повярвате, че това може да се случи с малката Голда Мабовиц
от Киев, след това от Пинск, от Милуоки.
Какво се случи.
Сега съм член на тайното общество на жените от местното племе.
Аз съм единствената чужденка, която изобщо са допускали.
О, трябва да ми направиш снимка за внуците ми.
О, да, ще направим снимка, но... Какво се случи в тази колиба?
О, това е тайно общество, това беше тайна церемония.
Никога няма да кажа.
И тя никога не каза.
И след това знаеш ли какво искаше?
Все още ли говорим за Иди Амин?
Да, да за Иди Амин, този откачен.
Когато му казах, че не мога да му дам 6 изтребители,
той искаше 10 милиона лири стерлинги.
Не можех да спра да се смея. - Голда...
И заплаши, че ще се обърне към врага, имайки предвид Либия.
Трябваше по-добре да се справя.
Голда ти никога ли не бъбриш, а?
Какво? - Да бърбориш, непринуден разговор.
Особено на вечеря като тази, никога не го правиш.
Искаш да разговаряш?
Ами. Да бърборим. Нека бърборим...
Знаеш, че Габи иска развод.
Мисля, че щом има шанс да бъде щастлива с някой друг,
непременно трябва да се възползва от тази възможност.
Мисля, че и ние трябва да се възползваме от този шанс.
Голда, след развода ще се омъжиш ли за мен?
Това е несправедливо. Ти каза, бърборене.
Това тема за бърборене ли е?
Сравнено с Иди Амин.
Не знам какво да кажа.
Трябва да преспя с тази мисъл.
Трябва да си измия косата и да помисля.
И двамата имаме такава важна работа.
Голда, спри да мислиш за работата. - Но бъдейки женени това ще се отрази.
Не е ли твърде късно за нас така или иначе.
Трябва да помислиш за себе си за промяна.
Преди наистина да е твърде късно.
Ало? А, добро утро Лу, какъв прекрасен ден?
Не, няма да е твърде горещо, ще бъде просто перфектно.
Слушай, Лу скъпа. Би ли изпратила колата малко по-рано тази сутрин.
Имам среща на закуска с... с някого. А?
7:30ч. Добре. Благодаря.
Г-жа Меир, името ми е Кедем, аз съм администратор на жилищната сграда.
Г-н Ариел ни запозна веднъж.
Да. Познавам Ви, г-н Кедем.
Какво? Какво се е случило?
Не знаем все още.
Г-н Ариел помоли своя асистент за събуждане по телефона, но не отговори.
Така че отидох и отворих вратата, изглежда като че е умрял
скоро след като е влязъл в апартамента.
След смъртта на Ариел, Голда изглежда се опитваше да се зарине в работа.
Мислех, че може да успее,
но тя се срина няколко пъти, което бе очевидно от изтощение.
Най-накрая я заведох да отиде на преглед.
Чрез същото любезно убеждаване, което тя използваше сред колегите от кабинета.
Заклех се набързо, че ако не отиде, ще напусна.
Тези бучки не означават нищо, нали?
Означават?
Означават.
Ами. Нека да чуем.
Искам да чуете, че според биопсията
това е заболяване на лимфната система, наречено лимфома.
Злокачествена лимфома.
Злокачествена, разбирам.
Разпространява ли се?
В крайна сметка, прониква в други системи.
Колко време ми остава?
То не е в бърз, а в ранен стадий на развитие.
Бих казал, че имате няколко хубави години пред вас.
Ами аз съм на 66. Колко дълго мога да очаквам да живея така или иначе.
Но въпросът е: Тези няколко години...
Дали наистина ще са хубави, или ще има страдание?
Има много малко болка, свързана с това заболяване, г-жа Меир.
Няма да има истинско страдание породено от заболяването.
Ами относно моя ум?
Не искам да живея нито минута след като умът ми не е бистър.
Умът ви няма да бъде засегнат.
Какво трябва да направя? - На практика нищо.
Вашите двигателни и сензитивни способности не са засегнати, така че...
Няма да отиваме към тежка химиотерапия в този момент.
Само няколко прости лекарства.
Лекарства? Какви лекарства?
Слушайте докторе, аз съм човек, които дори не взема аспирин.
Ще дискутираме за всяко, като стигаме до него.
Ще падне ли косата ми заради тях?
Възможно е... - Не, абсолютно не. Не ме интересува.
Няма да взема никакви лекарства, заради които ще ми упада косата.
Добре, добре, щом така го чувствате, няма да ползваме тези лекарства.
И ще използваме други. - Добре.
Тогава Ви имам доверие, при едно условие.
Ако нещо относно това, ще бъде казвано на някой, аз ще избера на кого и кога.
Иначе е стриктна тайна между Вас и мен.
Договорихме ли се, д-р Ландо?
Договорено, г-жа Меир.
О, още нещо. - Да?
Нали нямате против да ме наричате Голда, като всички останали?
Е?
Е, оказа се това, което ти каза.
Дължи се на изтощение. - Това ли е всичко?
Не си ли доволна от собствената си диагноза?
Добре, има също усложнения с шрапнела в крака ми.
Какво ще направиш за това?
Ще се пенсионирам. - Отново, Голда? Кога?
Защо да не? - Защото ще скучаеш до смърт.
Хайде, Голда. Виждаш ли се извън политиката
малко или много пенсионирана?
Да, виждам се
четейки книги, които съм искала да прочета.
Ходейки на театър, на кино,
харесвам филми, знаеш.
Виждам се с моите внуци,
прекарвайки времето, което не съм имала с децата ми.
Винаги гледайки си часовника. Трябва ли да тръгвам?
Начинът, по който вечно бързам сега.
Защо не, Лу? - Защото Бен-Гурион се пенсионира.
Това е достатъчна загуба за страната за момента.
Казват, че Леви Ешкол ще го замени, така ли е?
Вероятно.
Какво ще стане, ако Леви Ешкол поиска да останеш, което със сигурност ще направи?
Как може да зарежеш чисто нов премиер от собствената си партия?
Има по-малко от две години до следващите избори.
Предполагам, че ако Ешкол има нужда от мен, ще остана толкова.
Но не по-дълго. Времето за мен сега е ценно.
Голда остана двете години,
след това подаде оставка и поста й Външен министър бе поет от Абба Ибън,
но нейното пенсиониране не трая дълго.
От доминиращите си позиции на Голанските възвишения,
сирийската артилерия обстрелваше през границата израелските селища долу.
Една от най-лошите атаки бе над кибуц Гадот през пролетта на 1967-ма.
Голда, ела насам. Насам, моля.
20 души са загинали тук.
Плюс хората в 5 къщи, ударени от снаряди.
Плюс постройката на детската градина и две детски ясли.
Общо жертвите са... - Ешкол, спри.
Тази линейка е готова да тръгва. Изпрати друга линейка.
Защо? Защо трябваше да видя това? Аз съм пенсионер, обикновен гражданин.
Беше достатъчно лошо, да го чуя по радиото. Защо изпрати кола за мен?
Защото искам да имаш ясна представа за това, което се случва тук.
Искам да го чуеш от Даян.
Голда, в допълнение на заплахата от Сирия, Йордания е пълна с иракски сили
включително самолети и пилоти.
Кралят на Йордания току-що постави този сили под командването на египетски генерал.
Египет вече има войски по нашата граница както през 1956 г.
и още повече танкове Голда.
Има много голяма разлика.
Този път, има войски на ООН между нас като буфер.
Насър нареди на ООН да напусне, Голда.
Но те няма да напуснат. ООН ни даде гаранции.
Вече напускат, забелязани са от нашите наблюдателни постове тази сутрин.
ООН напускат.
Веднага щом си отидат, Насър ще затвори пролива и отново ще блокира Ейлат.
Той така заяви.
Ако приемем всичко това, ще трябва да си прережем и гърлата.
Кажи ми какво мога да направя?
Ела обратно на работа, Голда.
Къде? Абба Ибън ръководи Външно министерство много добре.
Не казвам, да ръководиш Външно министерство.
Казвам, да ръководиш партията.
В нея има разделение с всички наши различия.
Ако станеш главен секретар
можеш да обединиш партията както никой друг.
Какво ще кажеш, Голда?
Разбира се.
Ало. Кибуц Ревивим.
O, Голда. Каква е ситуацията?
Можеш ли да ни кажеш нещо?
Шломо, какво мога да ти кажа?
Всеки, който не е мобилизиран е навън да копае окопи.
Никога не съм виждала такова напрежение през живота си.
Мога ли да говоря с дъщеря ми?
Сара? Сара е навън в пустинята, да пълни чували с пясък.
Но тя добре ли е? Добре ли се чувства?
Тя е добре.
А децата, правят ли достатъчно обучения? Знаят ли да бягат до убежищата?
Знаят, добре обучени са.
Слушай, Голда. Дали правителството обмисля,
че най-доброто може да е да се държат твърдо и да чакат?
Да чакат за какво?
За да може Русия да изпрати на арабите повече танкове.
Вчера арабското радио каза, цитирам: "Целта е да се изтрие Израел от картата"
Днес казаха на Даян, че ще му извадят другото око.
Трябва ли да ги чакаме да дойдат и да го направят?
Ние не чакахме.
На следващия понеделник сутрин, Шестдневната война започна.
През първите три часа израелски самолети отстраниха
почти целите египетски военновъздушни сили.
През първите три дни Израел завзе ивицата Газа и целият Синай.
Това беше кампанията от 1956 г. отново, но с някои различия.
Този път израелски войници завзеха
бетонните бункери на сирийците на Голанските възвишения.
И когато крал Хюсеин от Йордания се присъедини към арабската атака,
Израел завладя цяла Палестина от йорданците,
включително Стария град на Йерусалим.
След 19 години, евреите отново можеха да посещават най-святото си място:
Западната стена.
Спомням си как си мислих: Ние отново имаме защитими граници.
Ще има ли някой, който ще се осмели да ни каже, да ги върнем отново,
без реална гаранция за мир
и да се приберем вкъщи и да започнем подготовката
на нашите девет, десет годишни деца за следващата война?
Не.
Не, не и този път.
Две години по-късно: 1969г.
Шалом, Голда.
Казвам се Лейбл Лазар, нов съм по този маршрут.
Добре дошла в моя автобус. - Какво правиш?
Голда Меир не трябва да носи сама своите покупки.
Голда Меир може да си носи покупките като всеки друг.
Аз съм отново обикновен гражданин, слава Богу.
Сигурен съм, че Той още не го знае. Изчакайте, докато Го разбере.
Все още ли живеете в онази къща на улица "Барон Хирш"?
Да, сега мога да й се насладя.
Ще ви закарам до вашата врата.
О, не г-н Лазар. Моля, не ви е позволено.
Мога да ходя до дома от автобусна спирка.
Вие сте твърде уморена от пазаруването. - Не съм уморена.
Ами аз се уморих. От разговора да Ви оставя да ходите пеша.
Ако си уморен, тогава закарай себе си у дома.
Добре, дали кабинета ще ми даде вот на доверие да закарам Голда у дома?
Благодаря.
Един момент г-жа Меир. - Какво е това? Какво става?
Г-жа Меир знаем как се чувствате, но някои от нас току-що бяха в Кнесета
и всеки казва, има само едно решение: Голда трябва да се завърне.
За какво говориш?
Вие не знаете ли? - Какво?
Леви Ешкол, получи сърдечен удар и е мъртъв.
О, Боже мой! Ешкол!
Г-жа Меир, дали сте готова да поемете като министър-председател?
Дори не знам какво говориш.
Моля, оставете ме на мира!
Изглежда всички чувстват,
че ти си единствената, която може да обедини страната.
Ешкол каза, че съм единствената, която може да обедини партията.
Сега е цялата страна.
О, дойдох тук, за да живея в кибуц
и да помогна за изграждане на родина по обикновен и прост начин.
Не искам да бъда министър-председател.
Голда, ако не поемеш поста
водещите претенденти на практика ще го превърнат в гражданска война.
Само това ни трябва, достатъчно е, че арабите настояват,
че все още са във война с нас.
И кой знае, дали ще бъда избрана така или иначе.
Аз съм баба на 70 години.
Няма значение. Ти си в добро здраве, нали?
Добре де, да си на 70 години, не е шега, но не е грях.
Насладих се на моето пенсиониране.
Да. Наистина се наслади.
Тя беше избрана чрез вот 70 за, никой против.
Някои от нашите приятели от други страни изразиха опасение,
че Израел чрез поддържането на силни въоръжени сили,
може да стане милитаристична държава.
Мога само да отговаря,
че не съм поддръжник на мил, либерален, антимилитаристичен,
и мъртъв еврейски народ.
От друга страна победите, които сме спечелили, никога не са ни опиянявали.
Никога не са ни накарали да забравим нашата голяма надежда,
нашето голямо желание, което е за мир.
Мир, които означава добросъседски отношения с арабския народ
е от фундаментално значение за еврейското възраждане.
С цялото си сърце обещавам, че това правителство
ще положи всички усилия по възможностите си
за да достигне до истински и траен мир.
През октомври, Голда прие поканата на президента Никсън да посети САЩ.
Имаше официална церемония гледана по телевизията в Израел с голяма гордост.
Г-жо премиер и нашите гости тук, в Белия дом днес.
Проблемите на Близкия изток са ужасно сложни
и не са податливи на разрешение
в една среща или две срещи или три срещи
или дори повече на нивото на което ще разговаряме.
Ние знаем, че вашите съседи искат мир...
Как намираш моята Голда, а?
Неговата Голда, хм. Мисля, че баща ви се влюбва.
Бих, но нали трябва да спазвам благоприличие.
В Йерусалим нейния типичен ден започваше в офиса и продължаваше у дома.
Често тя се срещаше с група правителствени министри в кухнята по международен проблем
и в същото време с други министри в трапезария по вътрешен проблем.
Тя трябваше да си ляга в полунощ, но не винаги се случваше.
Лу. Ела и ме вземи.
Поръча ли бели престилки?
Да, поръчах бели престилки, но какъв е смисълът на цялата тази секретност?
Да предположим, че излезе наяве, че крака те притеснява, какво толкова.
Политиците имат способността
да раздуват нещата извън всякакви рамки.
По-добре ли се чувствате сега?
Вече е крайно време да започнем терапията, която вече обсъдихме.
Уредих тя да започне сега.
Не, Голда. Нека не се притесняваме толкова от нея.
Сложете ги. Всички да си сложат престилките.
Мога ли да попитам защо г-жа Меир? - За да изглеждате като лекари.
В болницата четири лекари привличат по-малко внимание от четири бивши парашутисти.
И Лу, моля те не се притеснявай. Не се притеснявай.
Или по-добре останете тук.
Сложете си престилките.
Изглеждаш много хубаво, Ави.
Майка ти винаги е искала да станеш лекар, нали?
Ще имаме лечебни процедури два пъти седмично.
Уредил съм ги за след полунощ.
И ако има изтичане на информация.
Правим лечение за шрапнела в крака.
И помни, ако ми опада косата, само един косъм...
Това е много важен човек.
Той държи ключовия вот в комисията по въоръжението в Сената.
Приятелски или не?
Е, казват, че се държи приятелски като личност.
Но не симпатизира много на Израел. Никога не е симпатизирал.
Добър ден, сенаторе. - Добър ден.
Аз съм Симха Диниц, политическия секретар на г-жа Меир.
Заповядайте, моля? - Благодаря.
Г-жо Премиер. Как сте?
Не много щастлива, че трябва да се срещаме, сенаторе. Седнете.
Благодаря.
Бихте ли желал кафе? - Да. Благодаря.
И още нещо малко към него? Гладен ли сте?
Не, кафето е достатъчно, благодаря.
Какво прави тя там? - Приготвя кафе.
Искаш да кажеш самата тя?
И доколкото я познавам, и още нещо малко към него.
Извинете ме.
Г-жо Премиер.
Изглежда добре. - Моя лична рецепта.
А-ха.
Вкусно е.
Така няма гладни никога. Когато поднасям меден кейк, не отказват.
Ето там. Седнете.
Опитайте малко от моя конфитюр от кайсия с него.
Ето, само да занеса това на момчетата и веднага се връщам.
Ммм.
Ако не ви харесва менюто, ваша си е вината. Прибирайте се по къщите се.
Голда, знаете, че трябва да бъдем с вас.
Но нямам нужда от никого днес.
Няма да излизам повече.
Но Голда, ние си имаме нашите заповеди.
Тогава няма да казвам на никого. Обещавам.
Не знам друго местенце, с такива вкусни неща.
Мога ли да ви помогна с тези съдове?
Може да ми помогнете сенаторе, но не със съдовете.
Е, в допълнение към "Старфайтър" мисля,
че можем да получим одобрение от Конгреса, да продадем...
О, сенаторе, "Старфайтър" не е самолета, от който се нуждаем.
Какво му е?
Египтяните летят на руски МиГ-21 със скорост 2200 км. в час
сравнено със "Старфайтър".
И той има обсег от 1100 км.
Два пъти по-добър, отколкото "Старфайтър".
Също така "Старфайтър" не е стабилен самолет.
С неприемливо количество катастрофи.
Не можем да си позволим да губим пилоти в битка.
Да бъдат оставяни сами при аварии.
Не, самолета от който се нуждаем е "Фантом".
Да поговорим за танкове.
Египтяните имат руският Т-62, отличен танк.
Той е по-бърз, отколкото вашият M551 Шеридан и има по-здрава броня.
Но Шеридан има по-тежко оръдие.
Да, но Шеридан е твърде лек за отката на такова тежко оръдие.
Разтърсва лазерния далекомер от центровката.
Също така Шеридан има сляпо петно в обхвата от 900 до 1100 метра.
О, сенатор, моля Ви...
продайте ни M60.
Скъпа госпожо, как добре разбирате от всичко това?
O, сенаторе. Бих предпочела да разбирам повече
за училища, жилища, земеделие, промишленост.
Но нямаме избор.
След Шестдневната война,
пледирахме към арабите да преговаряме за мир,
но те отвърнаха с известните три "не".
"Не" на преговорите.
"Не" на признаването на Израел.
"Не" на мира.
И позицията на ООП е, че Израел трябва да бъде унищожен.
Дори в техните предвоенни виждания.
Не мисля, че Съединените щати ще го допуснат да се случи.
Напомняте ми на вашия прекрасен президент Кенеди.
Нека почива в мир.
Той ми каза: Г-жа Меир нищо няма да се случи на Израел.
Ние сме поели ангажимент към вас.
И аз му казах: Г-н Президент, вярвам Ви на 100%.
Просто искам да съм сигурна,
че когато дойде време да изпълнявате ангажимента си,
нас все още ще ни има.
Добре. Да поговорим за рецептата за Вашият меден кейк?
Египетското струпване е по цялото протежение на Суецкия канал,
възлиза на 100,000 мъже и над 2,000 танка.
Какво имаме ние?
Без да мобилизираме запасняците,
8,500 мъже,
276 танка.
Сирийците са 44,000 мъже, срещу нашите 5,000.
1700 танка, срещу нашите 176.
Какво казва разузнаването?
Не виждаме сирийците, да ни атакуват.
Смятаме, че те са с представата, че можем да ги атакуваме.
И египетското струпване?
Ако Насър беше още жив, щяхме да сме притеснени.
Но Ануар Садат е трезвомислещ.
Садат просто прави маневри с армията си.
И никой ли не мисли, че трябва да мобилизираме запасняците?
Побързай. Ще изпуснем нашето подразделение.
Дали това е защото никой не иска да разстрои страната три дни преди Йом Кипур?
Не става въпрос за Йом Кипур, Голда.
Нашите най-добри разузнавателни сведения, включително и тези от американците е...
Няма да има война.
Какво разбирам от това, така или иначе?
Инстинктите ми казват да има мобилизация,
но фактите са, че това ще струва милиони
и само ще спъне индустрията, бизнеса, основните услуги
толкова много, ако следвам инстинкта си.
Особено, когато най-добрите военни умове в страната съветват срещу това.
О, Лу, сигурно остарявам.
Съветите никога не са ме спирали преди, но не беше само Генералния щаб,
имахме заседание на кабинета.
И гласуването беше срещу мобилизация, с единодушие.
Ами, това са просто размишления.
Извинете, това току-що дойде.
О, благодаря ти, Ави. Отиди семейството си, скоро ще настъпи Йом Кипур.
Шалом, Ави. - Шалом.
Още един доклад от разузнаването.
"Съветски транспортни самолети са в Сирия,
евакуират семействата на руските военни съветници.
Това не променя текущата ни оценка на ситуацията. "
В навечерието на Йом Кипур, най-свещеният от всички еврейски празници,
много евреи традиционно имат семейна вечеря преди да почнат постите.
Тази година аз просто не можех да седя на масата.
Отидох си по-рано и си легнах да спя.
Да?
Голда, обажда се Талми от военното разузнаване.
Имаме достоверна информация, че Сирия и Египет ще атакуват този следобед.
Имат струване на войски и самолети
на Голанските възвишения и в близост до Суецкия канал.
Информирал ли си Даян и Дадо?
Да. Те взеха решение да мобилизират запасняците
и незабавно ги пращат към отбранителната линия.
Всеки мъж в страната на възраст между 18 и 55 ще бъде мобилизиран.
Казаха, че се нуждаят от Вашето одобрение за следващата фаза.
Колко скоро могат да се срещнат с Вас в офиса Ви?
Колко скоро?
За момента само си мислех: Никога няма да си простя.
Трябваше да взема връх над кабинета и всички останали и да мобилизирам вчера.
Но за това бе малко късно.
Тръгвам веднага.
Първото решение се отнася да се мобилизират допълнителни единици сега.
Мобилизирай ги.
По следващата точка, Министърът на отбраната и аз сме на различни мнения.
Голда, нашите ВВС може да ударят по обед, ако ми дадеш зелена светлина.
Това би било превантивен удар.
Аз съм против това, защото ще ни лепнат етикет "агресори".
Три блестящи генерали и аз трябва да реша.
Да, защото това не е военен въпрос, а строго политически.
Дадо, знам, че твоят подход може да спаси животи на фронта.
Но не знаем за бъдещето.
Да предположим, че ще се нуждаем от помощ.
Ако ударим първи, няма да получим нищо от никого.
Няма да има превантивен удар.
Това е.
В 14:00 ч. на Йом Кипур
сирийците обстрелваха израелските позиции и след това нападнаха.
На юг, египтяните, пресякоха Суецкия канал по цялата му дължина.
Първите три дни воюване заплашваха Израел катастрофално.
Египетската армия опустоши израелските укрепления по известната "Линия Бар-Лев".
Техните бронирани колони се надпреварваха към решаващите проходи в пустинята.
На север ситуацията беше още по-лоша.
Сирийската армия проби през Голанските възвишения
отправяйки се към земеделските селища под тях.
Ало?
Да, Голда?
Е? Започна ли въздушния мост?
Все още не.
Какво означава все още не?
Трябваше да видиш нашите деца отправяйки се за фронта,
без да знаят, че нямат въздушна закрила. - Наясно съм с това.
O, Симха, не можеш да си представиш всъщност колко страшно е положението.
Вече загубихме почти половината от нашите изтребители.
Не, не във въздушна битка, а от ракети.
Руски ракети срещу нас и на двата фронта.
И нашите загуби на танкове са също толкова лоши.
Голда, Министерството на отбраната
не иска да ни изпрати оръжие в товарни самолети на САЩ.
Закупувам други самолети...
Вече е твърде късно за пазаруване.
Президента Никсън обеща да ни помогне, ако се нуждаем от помощ.
Кажи му, че се нуждаем. И трябва да бъде днес.
Утре може да бъдем напълно прегазени.
Обади се на Кисинджър и му кажи. Обади се на Сенатора, дето хареса моя кейк.
Обади им се веднага.
Голда, знаеш ли кое време е тук?
Аз не спя, Бог знае, но те спят.
Кажи на Кисинджър, че може да спи, когато войната приключи.
Ричард Никсън спази обещанието си.
Той лично разпореди самолети C-5 Галакси
да доставят танкове, ракети, и медицински консумативи.
Военните самолети, на които бе отказано кацане
в която и да е от европейските демокрации за да заредят,
бяха зареждани по време на полет.
И на 9-тия ден от войната въздушния мост достигна Израел.
Нашите загуби бяха опустошителни, но превъоръжени от въздушния мост
израелските сили минаха в настъпление.
Спомням си как си мислих:
Слава Богу, отхвърлихме изкушението да ударим първи.
Да? Дадо, къде си?
При Канала, с дивизията на Шайке.
O, не бъди такъв герой.
Ти си Началник на щаба, би трябвало да си в главната квартира.
Даян и аз прегледахме нещо отново.
Слушай, Голда... Можеш ли да ме чуеш?
Да?
Ние отново ще бъдем себе си, и те отново ще бъдат себе си.
И Голда... Ще бъде наред.
На този десети ден от войната, мога да ви кажа
имаме отряд със специална задача отвъд Канала
опериращ на египетска територия.
Искам да изразя нашата дълбока благодарност
на Президента и на народа на Съединените щати.
До 16-тия ден Израел завзе отново почти целия Синай.
Притежаваше голяма площ отвъд Канала
и египетската трета армия бе напълно обсадена.
На север, Израел си възвърна целият Голан
и навлезе в Сирия на 40 км. от Дамаск.
В този момент Съветския съюз започна натиск за прекратяване на огъня.
И при 101-ви км. в Синайската пустиня,
на среща, организирана от ООН, примирието бе подписано.
Но въпреки военната победа,
настроението в Израел бе страдално и горчиво.
Жертвите от битката бяха най-тежките след войната за независимост от 1948 г..
Настана един вид национална травма.
Голда!
Когато го мобилизирахте, толкова бързахте, че забравихте лекарите.
Дали той е мъртъв, ще узная ли някога?
Синът ми взе своята военна плочка, защо нямам вест.
Ако е мъртъв, къде е тялото му?
Ако не е мъртъв, ако е затворник, защо никой не може да ми каже?
Ще получим списъка с военнопленниците
от египтяните много скоро, такова е споразумението.
От сирийците, не знам, те няма да се съгласят дори на това.
Всеки от нас беше в сраженията. Видяхме нашите приятели да умират до нас.
Ние имаме право да попитаме. Точно когато накарахме врага да побегне,
защо се съгласихте на това прекратяване на огъня?
Исках да го задържа за истински договорен мир този път.
Прекарах живота си, пледирайки за мир.
Ние сме много малка страна с велик и могъщ приятел.
Понякога трябва да отстъпим на този приятел.
Дори когато не искаме.
Ние обвиняваме вас за войната. Защото страната не бе готова.
Трябва да подадете оставка. И той също!
Министърът на отбраната Даян предложи да подаде оставка три пъти,
аз настоях да остане.
Убийци.
Убийци, и двамата.
Искате ли да знаете това, което казвам на моите деца?
Казвам им, че вие сте убили баща им.
Мислят си, че не ни пука ли?
Няма начин да се води война, без загуби.
Особено когато другата страна атакува изведнъж.
Американците имаха Пърл Харбър,
французите линията "Мажино", британците Дюнкерк.
Тези народи изглежда разбират.
Тези народи не са като нашият народ.
Мислиш ли, Даян,
че затова Бог ни е избрал?
Казах на най-важните ми хора, че ще се пенсионирам.
По-добре да го направя наистина този път.
Дали не му е дошло времето?
Да, да, предполагам, че е така.
Ами.
Готова съм.
Направих почти всичко, за което се надявах.
И гласуваха, че сте "Най-почитаната жена" в Америка.
Не може да сте планирала това.
"Най-почитаната жена", а?
Дали Морис щеше да гласува за мен?
Знаеш ли, ако трябваше да изживея отново живота си,
може би нещо бих променила.
Мисля, че бих останала в кибуца.
Да, но какво щеше да прави страната без Вас?
Не, повярвай ми, Израел щеше да се оправи така или иначе.
Тогава щях да бъда повече в мир със себе си.
През целият си живот.
Милуоки, 1977г.
Защо решихте да не сте министър-председател повече.
Е, имаше редица причини.
Една от тях беше:
Бях започнала да си представим, че хората около мен шепнеха,
за Бога, кога тази стара жена ще се реши.
Време й е да напусне.
Или може би не беше изцяло въображение.
Вие никога не сте искала да бъдете Министър-председател, нали?
Точно така, станах, точно както моя млекар стана
командир на отряд картечари през 1973 г.
Повярвайте ми, той не искаше тази работа,
но някой трябваше да я свърши.
Мислите ли, че някога ще има мир
между Израел и тези други страни?
Да.
Вярвам в това.
Трябва да вярваме, че ще има мир някой ден.
Кога ще е това?
Кога? Мога да ви кажа.
Когато арабите обичат децата си
повече, отколкото мразят нас.
Тогава ще дойде мирът.
Е?
Обаждането беше от Денис,
те искат да отмениш остатъка от пътуването си и да се върнеш у дома.
Кои са те? - Всички.
Кои са всички.
Ами приятелите ти и враговете ти?
Голда, Садат идва в Йерусалим.
Бегин ще го посрещне на летището и ще го заведе да произнесе реч в Кнесета.
Садат всъщност идва?
Не само говори за това?
Аз не съм в правителството. Сега за какво съм им нужна?
Нужна си за историята, ти си част от нея.
О, аз съм древна история.
Но, ако Садат наистина иска да преговаря за мир
само да се опита някой да ме държи надалеч.
Избрах този труден път,
който се счита от мнозина
и по мнението на мнозина е най-трудния път.
Избрах да дойда при вас с открито сърце
и непредубеден.
Избрах да ви представя в дома ви
реалностите
лишени от всякаква схема, или прищявка.
Не да маневрирам или спечеля рунд, а да спечелим заедно.
Най-опасният рунд и битки в съвременната история.
Битката за постоянен мир, основан на справедливостта.
Тази чудесна стъпка, която президента Садат направи идвайки тук
доказва, че да се говори един на друг чрез посредници,
не е същото като срещата лице в лице.
По нашите различия относно палестинците,
вярвам, че има решение чрез мирен договор с Йордания,
което ще бъде добре за тях
и безопасно за нас.
И сега
искам да кажа нещо към президента Садат:
Като Стара госпожа...
Не бих казал това.
Винаги сте ме наричал Старата госпожа.
Като Стара госпожа
моята голяма надежда е да доживея да видя денят на мира
между вас и нас.
Между всички наши съседи и нас.
И като баба към дядо
задръжте, вие съвсем скоро станахте дядо.
Имам малък подарък за внучката Ви.
Нека
се надяваме,
че чрез нашите истински усилия
в Женева
можем да преодолеем пропастта,
която стой между нас.
И да се установи мир веднъж и за всички
върху две основни точки, които ще ви спомена сега:
Сигурност и... никога повече война.
Каквото и да се случи между нас,
трябва да седнем и да го разрешим чрез мирни преговори.
Отново, не бих искал да завърша речта си, без да
благодаря на г-жа Меир,
за този мил жест.
Нека се надяваме, че мирния процес,
започнат от г-жа Меир и мен
ще продължи и ще процъфтява
и ще... даде удовлетворение
на всяко момиче, всяка жена, всеки мъж,
в Израел и арабския свят.
Благодаря Ви много.
Отлично. Отлично.
Дами и господа, почетния Ахмед им Хамди,
заместник-министър на външните работи на Египет.
Президент Кацир, президент Садат, Министър-председателят г-н Бегин,
изтъкнати гости, дами и господа:
Колко вълнуващо да бъдем тук в свещения град Йерусалим,
в такъв важен момент от историята.
Дами и господа, сега имам честта да ви представя
Президента на Израел: Негово превъзходителство Ефраим Кацир.
Благодаря ви.
До момента, когато стигнат до теб,
ще помниш ли още това, което искаше да кажеш?
Да си ме виждала някога, когато нямам какво да кажа?
...тъй както стоим на прага на мира, се молим за...
И сега имам привилегията да представя една наистина велика жена на нашето време
или на друго време.
Тя бе наричана "Майката на Израел",
"Земната майка на народа си"
но най-вече я наричаха "Голда".
Дами и господа, Голда Меир.
Е, щом трябва да съм "Майката на Израел",
"Земната майка" или каквато да е майка
имам отговорността да бъда добра.
И това, което една добра майка би ви казала сега е:
Късно е, всички са уморени, прибирайте се вкъщи.
Г-н Президент, казвам Ви лека нощ. - Лека нощ, скъпа госпожо.
Надявам се, да се видим отново скоро.
Радвам се, че дойдохте.
Аз също се радвам.
Много се радвам, че дойдох.
Така че нека Ви попитам:
Кое ви забави толкова?
Много хора казаха и писаха много неща за нея,
като: Чудото на Голда, бе,
че олицетворяваше духа на толкова много хора,
надеждите, страховете, идеали и упорството на евреите навсякъде.
Но както обикновено, Голда го каза по-добре.
Защо съм известна?
Заради моята мъдрост, моите големи постижения, не.
Известна съм, защото по времето на борбата на еврейския народ
бях една от тези, които направиха възможно да има, това, което имаме,
това, което успяхме да защитим с цената на всичко.
Направих това, което смятах, че правилно и толкоз.
И след мен някой друг ще дойде.
И се надявам, те ще се справят по-добре.
Шалом, Голда.
Голда Меир почина на 8 Декември 1978 г. в Йерусалим.
Тя беше на 80 години.
По време на заснемането на този филм Моше Даян почина в Тел Авив.
Ануар Садат беше убит в Кайро.
Translation ZALMEN BEHAR