www.titlovi.com
POŠTAR UVEK ZVONI DVA PUTA
Da odemo da pojedemo nešto? - Ne hvala.
Sinoć sam pokvario stomak, a i žurim.
U redu. Hvala na vožnji.
Hajde, vodim te na šolju čaja.
Važi, ali nemam vremena da se zadržavam.
U redu, u redu, otvoreno je. Uđite.
Gde je toalet? - Pozadi.
Daj mom drugaru čaj, meni šniclu, dva jaja preko,
pomfrit, sok i tost. - Odmah stiže.
Ti si baš ogladneo, a?
Treba nam još sekund.
Dovoljno mi je piće.
Dovidjenja. - Vidimo se.
Šnicla stiže za minut.
Gde mi je drugar? - Ode.
Šta je bilo? Je li sve u redu?
Otkačio me je! Zamisli to!
Mislim da ti je šnicla gotova.
Hvala.
O, ne! - Šta je bilo?
Odnese mi novčanik. Ostao mi je u mantilu u kolima.
Nemam da ti platim.
Reci mi, kuda ti uopšte ideš?
Dole u Los Anđeles. - Što?
Čeka me posao. Sve mi je u novčaniku!
Kakav posao? - Broj telefona i...
Mašinista.
Jedi. - Hvala puno.
Jedi, bolje ćeš se osećati. Odmah dolazim.
Ej, gledaj!
Šta da gledam? - Našao sam novog za kola.
Kakvo je jelo? Dobro? - Vrlo dobro, hvala.
Nik Papadakis. - Frenk Čembers.
Frank, a? Znaš oko kola?
Da, pomalo. - Držim auto servis.
Ovde? - Naravno, na pumpi.
Znaš šta Nik?
Imam prijatelje u Los Anđelesu. Idem tamo.
Hvala. Jelo je bilo sjajno. - Vidi ko ga je spremio.
Jelo...
Izvrsno.
Reci mi, Nik. Samo pitam, koliko plaćaš?
Kora, koliko smo plaćali poslednjem momku?
Osam dolara. Obećao si... - A, da. Osam dolara, hrana i smeštaj.
Video si kako moja žena kuva. - Tvoja žena?
Naravno.
Znaš šta, Nik, moram da probam da nađem svog
čoveka u Los Anđelesu. Ako ne uspem, vraćam se.
U redu, ako mesto još uvek bude slobodno.
U svakom slučaju ću ti poslati pare za doručak.
A, da, uradi tako. - Hvala ti puno.
Onda do viđenja. Gospođo...
Evo, stižem!
Vaš kusur, dvadeset centi. Hvala puno.
Vama, g. Papadakis treba osiguranje.
Imam ga od prošle godine. - To je samo požar i provala.
Ovo je za nesrećni slučaj. - Šta će to meni?
Morate ga imati.
Šta ako mušterija uđe, a na podu je masna fleka?
Na podu nema masne fleke! - Kažem, pretpostavimo...
Ne! Pretpostavljaj ti nešto drugo!
Šta ti tražiš ovde? - Tražim sapun za ruke.
Ovde nema sapuna.
Ima li u kuhinji nečega što bi moglo da posluži?
Idi u toalet na pumpi.
Tamo je užasno prljavo.
Reći ću mu da te izbaci kad sledeći put uđeš.
Žao mi je što te gnjavim.
Hoćeš li šolju kafe? - Da, hvala.
Lepo ti je ovde, g- đo Papadukas.
Papadakis.
A, da, izvini.
Papadakis.
Ti si Grkinja, ili tako nešto?
Izgledam li ti kao Grkinja?
Ne.
Hvala.
Onda...
Kako da te zovem?
Mislim da možeš da me zoveš Kora.
I ti putuješ? Putuješ, je li? - Naravno.
To je u redu... U redu.
Znaš, vreme dođe... Vreme... Dođe...
Zatvori vrata Frank, promaja je.
Kora, daj čoveku vina. - Neka uzme iz kredenca.
Znam da si mnogo putovao. I ja sam.
Nikad na istom mestu. Govorim šest jezika.
Ne zezaš? - O, da.
Kora, daj vina!
Jezik... Slušaj ovo...
Znaš li šta to znači? - Šta?
Znaš li šta to znači? - Ne.
Vidiš, Frank...
Znaš Frank, u ovoj zemlji nema...
Nema ideja...
Mogućnosti, jeste, ali...
Nema ovde sreće...
Frank! Dođi ovamo! Požuri, brzo! Vidi!
Pogledaj ovo!
Proklet bio, kopile, lopov!
Hvataj, hvataj ga!
Hajde ovamo, stavićemo ga ovde. - U redu.
Guraj, guraj...
Znaš šta bih ja uradio, Nik? Uzeo bih novu.
Naravno, i ja ću da uzmem novu,
a kopile koje ga je prvi put okačilo će je platiti!
Neon, nešto blještavo, razumeš?
Nešto što će privući mušterije. - Šta je neon?
Neon, znaš one male cevčice u boji?
Cevčice?
A, to je nejon. - Neon, nejon...
Do đavola! Svi hoće da prevare stranca!
Očisti ovo!
Je li rekao koliko će se zadržati?
Nije mi rekao.
Rekao je samo da ide u grad po delove.
Danas ovde dobro miriše.
Vrata su zaključana? - Zaboravio sam da otvorim.
Odoše pare, zar ne?
Da, ako se stvari tako posmatraju.
A nisu ni tvoje pare, zar ne?
Ne.
Otvori.
Jesi li me čuo?
Stani malo!
Čekaj, stani!
U redu, hajde.
Hajde, hajde.
Kora, imam iznenađenje za tebe.
Kako ti se čini? Nov je.
Okreni se.
Sviđa ti se? - Nik, predivan je.
Svila? - Jeste, svila.
Kuda ćeš? - Odmah se vraćam.
U redu.
Nemoj se tako ponašati!
Kako se osećaš pored njega? - Jadno.
Da, nedostajao sam ti.
Kora!
O, ja budala! Skoro sam zaboravio. Odlučio sam.
Idem da vidim kako su ga napravili.
Vidimo se Nik!
Da?
Hteo bi da radiš nešto? - Upravo radim.
Treba ti društvo?
Hoćeš da budeš sa mnom, zar ne?
Zar ne?
Aha...
Dobro.
Idi i spakuj se. Idemo u Čikago.
Idi spakuj se. Idemo u Čikago. Odmah.
Nekada sam radila ovde.
Imaš cigaretu? - Ne.
Koliko para imaš? - Sto deset dolara.
Ne maši time okolo Kora. Ne trebaju nam nevolje.
Hoćeš li da pojedeš nešto? - Naravno.
Odmah se vraćam.
Izvolite, gospodine.
Vaš kusur, gospodine. Gospodine, kusur.
Hvala. - Nema na čemu.
Dva prema jedan. - Stavljaš dva prema jedan?
Jeste. - Šta ćeš ti?
Ne dirajte moje pare? - Kuda će ovaj?
Kora, dušo, daj mi nešto para.
Hajde, ovi nemaju pojma.
Hajde.
Ne, ne dam ti.
Ne, ne razumeš. Moram da pokrijem ulog.
Ne mogu sada da raspravljam. - Frenk, ne mogu nigde
da idem švorc. - Šta? - Šta ti tamo uopšte tražiš?
Hoćeš li mi za Boga dati malo para?
Te pare sam ja uštedela.
Dve za San Francisko.
Šta to radiš? - Menjam karte. San Francisko.
Stani, idemo u Čikago. - Ne! Hoćeš li mi dati malo para?
Ne. - Trideset sedam dolara razlike.
Stani. Rekao si da imaš prijatelja u Čikagu.
Imam prijatelje u Čikagu, kao i svuda.
Sada ću ti pokazati nešto. Sedi tu.
Sedi.
Dobio si! Dobio si!
Moram da prekinem. - Uništio si me.
Stvarno te je poteralo.
Stani malo, ideš sa parama? - Dobio sam ih.
Ortak, hoću priliku da ih povratim.
Jebi se, admirale! Ja sam dobio ove pare!
U redu?
Što se mene tiče, u redu je, drugar.
Bilo mi je drago.
Vaš šef je rekao da će svetleti danju i noću!
Hoću da mi reklama svetli!
Jesi li za kafu, Nik? - Hajde, upalite je!
Treba da proveri kontakt. - Hajde, hoću da vidim.
Hajde.
Dodjavola, ne vidim ništa.
Tu je sa leve strane.
Da, da, prihvati kabl.
Svejedno bi nas pronašao.
Ne znaš ti njega, Frenk.
Pratio bi nas do kraja i našao bi nas.
Nije bitno, Kora, samo sam razočaran.
Mislio sam da je među nama bilo nečega.
Ti jednostavno ne razumeš kako je to.
Biti žena zarobljena u ovakvom...
Ne znaš ti.
Uvek postoji način, Kora.
Ako se budemo držali zajedno.
Nisam znala šta da radim.
Kora!
Moraš biti moj, Frenk!
Samo nas dvoje!
Samo ti i ja!
O čemu ti to pričaš?
Muka mi je više od toga šta je dobro, a šta loše.
Za to vešaju ljude, Kora.
Kora!
Ej, Frank, izgleda dobro odavde, a?
Da, to je bila sjajna ideja.
Da, da!
Trubim dva puta u slučaju opasnosti. Vrata...
Zaključavam iznutra. - Tako je.
Onda silaziš merdevinama.
Voliš li me, Frenk?
Znaš da te volim.
Ne brini ni o čemu.
Nemoj mi to govoriti.
Dobro veče.
Znali ste da ću stati da pogledam.
Divna je.
Stalno prolazim ovuda. Kada ste je postavili?
Baš danas. - I trebalo je. Baš je trebalo.
Šta to bi?
Gore je mačketina.
Ponekad zvuče kao beba kad plače, zar ne? - Da, tako je.
Onda, izgleda da mi se valja vratiti na posao.
Da, onda... Sve nas to čeka, to je sigurno.
Sigurno. Čuvajte se. - Hvala, hoću.
Frenk! Šta je sa svetlom? Frenk!
Udarila sam ga! Udarila sam ga!
Udarila sam ga i onda je nestalo svetla!
Trči na telefon, zovi hitnu pomoć!
Trči na telefon!
U redu, Nik.
Nik, probudi se.
Hajde Nik, hajde Nik, probudi se.
Ništa ne znamo dok ne obavimo sve preglede.
Trajaće oko nedelju dana. Verovatno i duže.
Dajte mi knjigu.
Samo zna da se smračilo.
Da se samo okrenuo, obesili bi nas, Frenk.
Nešto, nešto je poslalo tamo onog pandura.
Sam Bog je ugasio svetlo.
Ne okreći se nazad. - Šta je?
Ne osvrći se. To je pandur.
Upalio je crvena svetla. - O, Bože!
Ne, ne, ostavi upaljeno.
Kupatilo je gore? - Da.
Šta će merdevine tu? - Ne znam.
Hej, dođi ovamo. - U redu, evo...
Kutija sa osiguračima je bila otvorena.
Glupa mačka je zavukla šapu i spržila se. - Vidi ti to.
Mora da su ostavili ovi što su danas postavljali reklamu. - Aha.
Tako mi se čini.
Žao mi je zbog muža, gospoja. - Hvala.
Hvala puno.
Dobro, idem po baterijsku lampu.
Znam da ti nije lako da ideš da ga vidiš.
Sigurno nećeš da te odvezem?
Brzo se vrati.
Iseci pitu. Manje porcije.
Neću večeras da vodim ljubav.
Ovo nam je poslednje veče. - Znam.
Neću da vodim ljubav.
U pravu si.
Neću ni ja.
Sve je u nogama. Samo pazi na noge.
Nikad neću naučiti. - Naučićeš, veruj mi.
Samo pazi na noge, i igraćeš kao i ja.
Izvinite.
Ne mogu da razgovaram sada o tome. - Ako sada ne možeš,
kada ćeš onda biti spremna na to?
Ne razumeš. Ne mogu više to da radim, Frenk.
Kako ne razumeš? - Šta ne možeš više da radiš?
Šta to treba da znači?
Gotovo je.
Šta? O čemu ti to pričaš?
Bravo, Niko!
Tišina, molim vas!
Dozvolite da nazdravimo našem prijatelju Nikosu Papadakisu!
Jednom srećnom Amerikancu!
Niko...
Bravo, Niko!
Hvala. Hvala, mnogo.
Ovo je moja porodica.
Ovo mi je žena, a tamo je...
Frank, Frank, dođi ovamo.
Ovaj čovek mi je spasao život. Ja sam ga otkrio.
Kora, znaš, moje noge...
Moje noge... Moje noge, divne su...
Znaš kako se kaže? Znaš kako se kaže na grčkom?
Ne znam kako se kaže na grčkom.
Hajde, reci...
Sada si rekla. Divno!
Šta to radiš? - Ti si mu žena, Kora.
Tako si mi rekla.
Ostavićeš me?
Šta je? Hteo si da mi ostaviš oproštajno pismo?
Jesi li to radio?
Kora, vidi, ostani da živiš ovde. Živi sa njim.
To ti je prilika. Iskoristi je.
Živi sa čovekom.
On hoće dete.
Razumeš? Promenio se.
Kaže da ga je nesreća promenila.
A ja sada treba da imam klinca sa njim.
Kako ja to da izvedem, Frenk?
Kako ja mogu da imam bebu sa njim?
Ne mogu da imam bebu sa njim.
Jedini sa kim mogu da imam bebu si ti.
Nemoj me ostaviti, molim te.
Nemoj.
Idete daleko? - Idemo u Venturu.
Znaš, to ti je izlet. Idemo da vidimo.
Ima li još mnogo do tamo? - Imate još par sati.
To je to. - Koliko vam dugujem?
Dolar i četrdeset četiri.
Izvolite. - Odmah dolazim.
Izvolite kusur.
Sada ću ja da vozim.
Šta? - Ne možeš ni da hodaš, kakva vožnja.
Ulazi pozadi. - Šta?
Ulazi pozadi. - Lujko. Šta je, poludela si?
Ti čak i ne znaš čija su to kola.
Ne treba da vozite. - Šta je? Jesu li tvoja kola?
Jesu li tvoja kola, glavonjo? - Frenk! Pozadi!
U redu. Pazite kako vozite. - Hoću.
Laku noć.
Hajde, Nik!
Frank, Frank, napio se kao čep...
Prekini, Nik!
Nešto nije u redu, Nik. Moram da stanem.
Hej, hajde diži se. Ustaj, popravljaj.
Frenk, Frenk!
Frenk, probudi se, kola su stala.
Hajde, probudi se, treba da popraviš.
Frenk, izlazi iz kola.
Nik.
Sam... ću da popravim...
Jesi li?
Ulazi.
Hajde, Kora, ulazi!
Vozi.
Stavi u ler.
Hajde, Kora, hajde!
Uradi to! Uradi!
Hajde, Kora!
Učini.
Sada i ti mene.
Kora, kada te pritisnu, od priče nema vajde.
Frenk!
Hvala.
Kako je danas? - Dobro.
Jesi li bio u San Francisku? - Da.
U Bafalu? - Ko ste vi?
Znaš ti ko sam ja. Ležao si u Bafalu.
U Vičiti, oružana pljačka preimenovana u napad.
Malina, Ilinoj, četrnaest meseci.
Napao nadzornika željeznice. - Mora da su mi dali nešto.
Ako se budeš izjasnio kao nevin, goniću te zbog
ubistva, pa ćemo videti. - Šta to pričate?
To ima nekakve veze sa ovom nesrećom?
Nisam čak ni vozio. - Da, nisi čak ni vozio.
Bio si suviše pijan da voziš, suviše čak i da hodaš.
Imaš svedoka na pumpi. Jeste, jeste.
Šta misliš, sa kim imaš posla? Znam da si ga ubio.
Hajde. - Zašto bih ga ubio?
Momak, video sam je. I ja bih ubio zbog nje.
Zašto bih ubio zbog toga? - Zaboravi žensku.
Radi se o novcu.
Kakvom novcu?
Polisa osiguranja na 10.000$ kod osiguravajućeg društva
Pacifik Relajans, na ime Nika Papadakisa.
Njegova žena je nosilac premije. Je li ti ovo poznato, Frenk?
Ne igraj se sa osiguranjem, jer ne vole da gube.
Nisam imao pojma ni o kakvoj polisi.
Hajde, Frenk, ili je to uradila ona, ili zajedno.
Koje od ta dva? - Ja nisam! - Dokaži mi, Frenk.
Kako da ti dokažem? - Potpiši ovo.
Šta je to? - Jedina stvar koja će ubediti mene
i porotu u tvoju nevinost.
Važi, Frenk?
Idemo odavde.
Zovem se Kac. Zastupam tebe i g- đu Papadakis.
Sutra ćete oboje biti pušteni.
Ako te dotle bilo ko, bilo šta pita,
reci da razgovara sa advokatom. Je li to jasno, Frenk? - Da.
Dobro.
Jesi li ti potpisao ovo?
Ne potpisuj više ništa.
Deluješ prilično izubijano. Dobro.
Delovaće dobro na sudu.
Hoćeš li videti Koru? - Da.
Reci joj da nisam tako mislio.
Namerno je razbijena. Upotrebljena je da se
njome udari žrtva, što je izazvalo smrt.
Jesu li po vašem mišljenju povrede žrtve mogle nastati
usled prevrtanja kola? - Ne. - Prigovor! On nije lekar.
Visosti, ovaj čovek je ovlašćeni stručnjak
u oblasti osiguranja.
On je zainteresovana strana u sporu. Ako moji klijenti
budu osuđeni, njegova firma, uštedeće... - G. Kac...
Svotu od 10.000$! - G. Kac! - Visosti, odlučno protestujem,
i tražim da se ovo svedočenje ne uzme u obzir. - Odbija se.
Hvala, gotov sam.
Sada predočavam odštetni zahtev koji g. Čembers
podnosi Kori Papadakis... - Šta?
Zbog povreda nanetih u vozilu kojim je ona upravljala.
Visosti, prigovaram ovom zahtevu! Zakon o saobraćaju
u Kaliforniji... - Šta je potpisao Frenk...
Reci mi, jesi li potpisao nešto protiv mene?
Sedi i zaveži! - Ne bi mi to učinio, zar ne?
Kakav zahtev? - Visosti, upravo o tome govorim...
Šta je potpisao? Kakav zahtev je podneo?
Za ovako podnet zahtev, ovaj sud nije nadležan!
Pokažite mi to! Hoću da vidim!
Odbija se. Sud prihvata odštetni zahtev.
Ne možete ga prihvatiti. Iznuđen je od teško
povređenog čoveka pod uticajem sedativa,
koji je trpeo bolove, bez prava na advokata.
To sam rešio. Hoćete li nastaviti?
Visosti, pošto ste prihvatili odštetni zahtev,
ne preostaje mi drugo, nego da iskaz,
"Nije kriva", izmenim u, "Kriva po optužnici".
Tužba prihvata. - Visosti, povlačimo se.
Napravili ste užasnu grešku. - Umukni više!
Ako ste spremni...
U redu, ovo je moja izjava.
Mi smo sve uradili.
Frenk Čembers i ja smo sve isplanirali,
i ubili mog muža.
Samo nekoliko minuta. U redu? - Dobro.
Drago mi je što vas vidim. - U redu, šta je? - Krivi su.
To tek treba da se odluči.
Za 48 časova opet mogu da ih izjasnim nevinima.
Već su jednom ranije pokušali da ga ubiju.
Jako zanimljivo da tako mislite.
Petog marta je bila zabava. Imam celu jebenu vojsku
Grka koji će posvedočiti da je Papadakis zagrlio Čembersa
i rekao, "Ovo je čovek koji mi je spasao život".
Mislim da imate problem.
Možemo li da razgovaramo nezvanično? - Naravno.
Hoćete da kažete da su nevini?
Upravo to, a to ću reći i poroti.
Tužba nema dokaza, nema svedoka, nema ničega.
Ima samo vas. A šta vi radite?
Ne zaboravite, obratiću se siromašnim ljudima,
koji će sedeti u poroti.
Porota će videti očajnu lepu ženu na optuženičkoj klupi,
a sa druge strane, videće vas, prijatelju.
Vas, i firmu koja pokušava da spase deset hiljada.
Videćemo.
Šta mislite? - Još uvek mislim da će ih spržiti.
A ako ne bude tako?
Koštaćete firmu deset hiljada, i ode nagrada za Božić.
Hoćete li izazivati sudbinu?
Dobro. Pokazaću vam kako to da izbegnete.
U redu.
Ovo je Art Bimon iz firme Vestern i Akerton.
Zdravo, Bimon. - Drago mi je. - Reci mu.
Pa, moja firma je sklopila ugovor o osiguranju,
kuće, radnje i kola, na sumu od 25.000 dolara
sa g. Nikom Papadakisom neposredno pred njegovu smrt.
Frenk Čembers se vozio u kolima kao putnik!
Pretrpeo je teške povrede, koje mu umanjuju
sposobnost kretanja do kraja života.
Ona je pokušala da ubije muža, i ugrozila je mog čoveka,
svog radnika i putnika,
i ja ću tužiti Vestern i Akerton
za sumu od 25.000 dolara, i dobiću spor.
Onda, šta je on spreman da učini?
Hoćete li nas izviniti na trenutak?
Hoću.
Vestern se nalazi u situaciji bez izlaza.
Spremni ste da nas pokrijete? - Upravo tako.
Ako pristanete, pokrićemo 10.000$ za životno osiguranje.
Slažu li se vaši sa time? - Apsolutno.
Mislim da smo se dogovorili.
Evo ga, Frenk. Nalog za otpust. Potpiši.
Hajde.
Hajde, uzmi ga.
Nikada nisu imali ništa za tebe. Blefirali su.
Saket te navukao da potpišeš zahtev protiv nje,
da bi ona priznala, i oboje ste gotovi.
Razumeš?
Hajde, dečko, idemo kući. Dođi da se presvučeš.
Zezaš?
Slobodna je. Sve je u redu.
Još nešto. Njeno priznanje. - A, da.
Sreća, dala ga je mom pomoćniku, Kenediju.
Onom crvenokosom? Mislio si da je pandur?
Jesam. - Nije, radi za mene.
Mislio sam da bi bilo dobro da se ispovedi.
Bila je jako potištena.
Idemo na zadnji izlaz da izbegnemo štampu.
Najbolje je bilo sa osiguranjem.
G. Barlo, stručnjak, je stajao na sred sudnice i počeo
da objašnjava kako je sve to saobraćajna nesreća.
Sjajno izvedeno, Frenk.
Da...
Gde je Kora? - Napolju u taksiju.
Ostavio sam Kenedija da čeka sa njom.
Stalno se šunjaš, pa si sada krenuo da se išunjaš. - Tačno.
Ti si odlično šunjalo.
Dosije ti ostaje otvoren, Čembers. I tvoj i njen.
Mislili ste da možete biti iznad zakona kada ste ga ubili.
Ne možeš tako da razgovaraš sa mnom! Nismo u sudnici.
Bićeš opet! Videćemo se još.
Ako samo pljuneš na ulici, umrećeš u zatvoru.
Ne znaš da gubiš?
Onda...
Hvala puno.
U redu. - Uzeli ste svoj deo?
Doneo si mi deset hiljada dolara.
Kenedi.
Samo što nisu pukli.
Potrošila sam sve pare od osiguranja na advokata.
Da, znam. - Nisam čak ni znala za tu polisu.
Ne smem da napuštam državu šest meseci,
moram da se javljam svake nedelje.
Sada imam dosije.
Kora...
Nisam imao nameru da ti naškodim.
To je moje.
Uopšte ne izgleda tako. - Ćuti, eno je.
Upravo tako se i ponaša. - Ćuće te. - Pita je izvrsna.
Zadrži kusur. - Hvala.
Gospođo, šta je sa piletinom? - Stiže za dva minuta.
Hoćeš li se dići da pomogneš?
Dobro ti ide. - Da, dobro mi ide.
Bilo bi još bolje kada bi mi pomogao. - Zašto se ubijaš?
I onako idemo za dva meseca.
Sama si rekla, odlazimo čim ti istekne uslovno.
Hoćeš da ideš, Frenk?
Možeš odmah.
Ako hoćeš da ostaneš, nađi šta ćeš da radiš ovde.
Zašto ne piješ iz čaše?
Šta si ti? Životinja?
Šta ćeš sa parama?
Kupiću nova kola.
Šta je tebe kog đavola briga šta ću?
Mrdaj.
Hajde, mrdaj.
Kopile, sklanjaj se odatle. Hajde, skloni se.
Treba li vam još nešto?
Izvolite, gospodo.
Tražio sam te.
Sada ste me našli.
Video sam tvoju sliku u novinama.
Dobro došli u klub.
Ovo je jelovnik. Odmah se vraćam.
Znaš, poznajem te od kad si bila dete.
Znao sam da si ti, ali nisam hteo da zovem.
Znao sam da su izgubili tvoj trag.
Još uvek mi stižu novine od kuće.
Čitao sam o tvojoj majci.
Bio sam siguran da ne znaš.
Ti me se ne sećaš, ali se ja sećam tebe.
Hoćeš li da nazovem komisiju za uslovno?
Ne, nemoj ih zvati. Vraćam se najkasnije iduće nedelje.
Siguran sam da će biti dobro. Javi ako ti trebam.
Da, hoću.
Šta je? Praznik?
Zatvoreno. - Ma hajde, neće ti trebati ni minut.
Kuda ćeš? - U San Dijego.
Šta imaš pozadi, ako smem da pitam?
Mačke.
Šta je ovo?
Tri mačke. - Šta je sa njima? Drogirane su?
Umorne su. - Jako su umorne.
Ove mačke su drogirane.
Neću da radim sa njima, ne idem u arenu sa njima!
Nosite mi ih odavde! - U redu. Šta ti treba?
Rekla sam ti, treba mi nastup, divlje životinje.
Gde da ti ih nađem? - Itares.
Gde je to? - U Meksiku.
U redu, idi po mačke i pridruži nam se
dvanaestog u Tusonu. Uradi tako. - Dobro.
Treba ti još nešto? - Naravno. Vozač.
Nosi te mačke odatle. Žao mi je, momak.
Bili ste u pravu. - Kako to? - Vozio sam se sto milja
sa tim mačkama. Nisu se čule ni jednom. - Tako?
Ti si zgodna životinjica. Šta kažete na ovo?
A ko ste sad vi? - Frenk Čembers.
Bilo mi je drago, Frenk.
Znaš li šta ću ti učiniti?
Kupiću ti šešir.
Da, veliki beli. Svideće ti se. - Sigurno.
Žao mi je zbog tvoje majke, Kora.
Bila je stara.
Hajdemo na piće. - Ne, prestala sam.
Više ne pijem.
Razmišljala sam o mnogim stvarima, Frenk.
Hajdemo kući.
Imaću bebu.
Imaću tvoju bebu, Frenk.
Želiš li je?
Da, želim.
Reci mi da li želiš. - Da, želim, baš želim.
Želiš! - Naravno.
Bože!
Imaćemo bebu...
Zamisli ti to!
Zapustio sam posao, Kora. - Baš me briga.
Bio sam zatvorio na nedelju dana i otišao u San Francisko.
Baš me briga.
Grešila sam, zar ne? - Ne.
Jesam. Znam da jesam.
Pretvorila sam naše živote u pakao.
Ali, sada,
sada ću se promeniti, Frenk.
Jer, ako imamo jedno drugo, Frenk,
onda imamo sve.
Hoću da mi oprostiš, molim te.
Da li te zanima šta sam naučila o bebama?
Šta je najvažnije? - Da.
Kako treba biti prirodan sa njima.
Ja sam uvek prirodan.
One uvek osete kada neko to nije.
Zato moraš da učiniš dve stvari. Prva,
prva stvar je da slušaš svoje instinkte.
Šta je to?
Druga stvar...
Reci mu da ide. - Da, rešiću ga se.
Zatvoreno! - Molim vas, samo trenutak.
Zatvoreno je. - Zadržaću vas samo trenutak.
Molim vas, samo trenutak.
G. Kenedi? - Sećate me se?
Naravno. Kako je g. Kac? - Da, tako je.
Ne radim više za njega. - Je li tako?
Da. - Čime se sada bavite?
U stvari, ne bavim se ničim.
Zato sam mislio da bi bilo zgodno da svratim.
Mislio sam da bi mi vi, možda, pomogli. - Da?
Na koji način? Možda bi vam trebao neki dolar?
Mislim, ostali ste bez posla.
Sećate se priznanja koje sam onda otkucao?
Da. Mislite glupost koju ste vi i Kac smislili?
Da, znate, kada sam napustio Kaca...
Dao sam sebi slobodu da ponesem njegove dosijee.
Znate, mislio sam bi vas dvoje to voleli.
Baš zgodno mesto. - Hoćete sto dolara?
Hoću deset hiljada. - Deset hiljada?
Ti si potpuno odlepio, kretenu. Ti nisi čist.
Dali smo pare Kacu. - Koga je briga za to?
Ja samo hoću pare. Nađi mi ih.
Prodajte ovo. Nađi pare, ili će te na kraju
to priznanje poslati u smrt.
Pokušao si sa mnom da se zajebavaš, a?
Gde ja taj papir? Gde je papir?
Ostavio sam ga u banci. - U banci? U kojoj?
Ne mogu da ti kažem. - U kojoj banci?
U kojoj banci? - Ne mogu da ti kažem...
Glendejl Trast...
Uzmi pištolj.
Kako ti je? - Odlično.
Vraćam se što pre mogu. Treba ti nešto iz grada?
Idemo, Kenedi.
Je li otvoreno? - Naravno.
Kora?
Tvoja prijateljica je navratila.
Kopile!
Ne prilazi mi.
Ti si šljam, Frenk. To sam znala kad sam te upoznala.
Nikada se nećeš promeniti.
Tvoje priznanje.
Nije mi potrebno. U stvari nikada i nije bilo.
Ako su mi jednom sudili, ne mogu mi više ništa.
Razumeš? Tako piše u Ustavu.
Nisi to znao?
Ali tebi mogu da sude.
Još uvek mogu da ti sude.
Koga zoveš?
Hladno mi je. - Šta?
Hladno mi je.
Ti ostani gde si.
Hoću da se oženim tobom.
Samo hoćeš da me ućutkaš.
Ne! Da hoću da te ućutkam, ućutkao bih te.
Hoću da te oženim.
Šta onda hoćeš? - Tebe.
Danas.
Hoćeš li da sačekamo vikend?
Znaš, razmišljala sam, zašto da prodajemo lokal?
Da, zgodno je za decu.
Mogli bi da imaju puno životinja.
Možeš li tuda? - Zašto ne?
Ima li još piva?
Evo ga. - Je li otvarač tu?
Kora?
Kora, šta se desilo? - Sve je u redu.
Samo me je tu zabolelo. - Sigurna si.
U redu je. - Ne, hajde, samo polako.
To je bilo samo na tren, više sam se uplašila.
Treba da odeš da te neko pregleda. - Dobro mi je.
Samo me slušaj.
Samo hoću da idemo kući.
Treba neko da te pregleda. - Samo se osećam blesavo.
Nekako čudno, to je sve. - Na to sam i mislio.
Izgleda da ti je malo bolje? - Sjajno mi je.
Da? - Da.
Dobro. I izgledaš dobro. - Da?
Jeste.
Preuzeto sa www.titlovi.com