НОМЕР 17
по пиесата на ДЖОУЗЕФ ДЖЕФЕРСЪН ФАРДЖЪН
продуцент ЛИЪН ЛАЙЪН
режисьор АЛФРЕД ХИЧКОК
сценарий АЛМА РЕВИЛ АЛФРЕД ХИЧКОК РОДНИ АКЛЪНД
оператори ДЖОН КОКС БРАЙЪН ЛАНГЛИ
художник УИЛФРЕД АРНОЛД
монтаж А. К. ХАМЪНД
музика АДОЛФ ХАЛИС
с участието на ЛЕЪН М. ЛАЙЪН АНИ ГРЕЙ
ДЖОН СТЮЪРТ ДОНЪЛД КАЛТРОП
БАРИ ДЖОНС АН КАСЪН
ХЕНРИ КЕЙН ГАРИ МАРШ
ЗА ПРОДАН ИЛИ ПОД НАЕМ
О боже! О, боже! О, боже!
Помощ!
Добре ли сте?
- Помощ. - Къде е тази свещ?
Ето, пийнете от това.
Достатъчно.
Хубаво е. Шефе не е като предишното.
Какво се е случило там горе?
Пуснете ме. Не съм аз.
Тогава какво правеше горе?
Бездомен съм. Нали трябва някъде да нощувам?
Без пари съм. Не получих работата на кораба.
Но да се убива?
Не! За нищо на света не бих го направил.
Ще видим тази работа. Качваме се горе.
Не трябва.
Там ли? Никога, страх ме е.
Шефе, не съветвам никого и вас самия да ходите там.
Напротив. Тръгвай!
Шефе? Какво смятате да правите?
Ще огледам трупа и тогава ще помисля.
- По-добре извикайте ченгетата. - Върви!
Ето. Не знаете за какво става дума.
- Е? - Вие вървете първи.
Хайде!
Какво правиш?
Вас търсих, шефе.
Ето ме къде съм.
Шефе, защо отиваме там?
Добре шефе, идвам с вас.
Добре са го подредили!
Струва ми си, че е ударен в главата. Да видим какво има там.
Ами ако има някой там? Какво ще правим?
Шефе! Извинявай.
О Боже!
Сигурен ли си, че не знаеш нищо за това?
Аз? Заклевам се, че не съм го направил аз.
Да убивам някого? Това не е шега работа.
Още нещо...
Разбира се,
няма да откажа.
Какво имаш в джобовете си?
- Дупки. - Друго?
Ето, кърпичка.
За запушване на устата.
Парче връв, за удушаване.
Саламче.
Ударих го с него по главата.
Това не е важно.
Казвам ви, че не е важно.
Извинявай. Твое ли е?
Да.
Сладко дете.
Да.
Така е.
Какво още имаме тука! Половин фас.
Довършвам това, което другите изхвърлят.
А вие какво държите в джобовете си?
Покажете ми, може да си менкаме.
Вземи свеща.
Шефе, почакай.
Ей! Ей!
Чарли, нали не мърдаш?
Чакай да те огледам.
За какво са ти тези гривни?
Пистолет.
Дали е зареден.
Сигурно е заял.
Приятел, имаш ли още нещо?
Намерихте ли нещо?
Не, само свещ.
Чакай. Тези от къде се взеха?
Намерих ги до трупа.
Какво е това?
Не се ле виждал белезници?
Не.
Баптист съм.
Дай да го огледаме.
Огънче?
Благодаря.
Ако си невинен не си заслужава да увърташ.
А кой казва, че съм невинен?
Кой казва, че не съм и учтив?
Шефе, казвам ви, това е работа за ченгетата.
Така само ще объркаме нещо.
О, небеса.
Хванах го!
Държа подлеца и няма да го пусна.
- Ти ли я удари? - Да.
Дръж.
Виж, до дъно.
Пуснете ме! Къде е баща ми?
Татко!
Какво си направил с баща ми?
Какво се е случило?
Кажете, може да разрешим проблема.
Как да ви кажа, след всичко което ми причинихте.
Вината е моя госпожице.
Кои сте вие?
Казвам се Федер, а той. Как се казваш?
Бен.
Бен кой?
Като за вас, Бен Болд.
Защо се нахвърли върху мен? Бива ли така?
Без да искам госпожице. Исках само да помогна.
Е, в такъв случай ви благодаря.
А баща ви?
Може да проверите дали е горе?
Да, Бен, качи се горе.
Аз? Страх ме е от тъмното.
Защо аз?
Живееме до вас, на № 15.
Вечерта баща ми се качи горе в стаята,
а няколко минути по-късно дойде куриер с телеграма.
Качих се горе да занеса телеграмата, но вратата беше заключена.
Чуках, но не отговаряше. Тогава се изплаших.
Виждаш ли нещо?
- Виждам. - Какво?
- Къщи. - Идиот.
Добре ли сте?
Благодаря, всичко е наред.
Търсих навсякъде да намеря ключа от стаята,
но когато влязох, оказа се, че вътре няма никого.
- И? - Не си измислям.
Но прозореца беше отворен.
А това го намерих на парапета.
Помислех си, че някой го е изгубил.
Качих се на покрива през прозореца, а от там на покрива на тази къща.
Тъкмо отварях прозореца...
Това може да е само Бен. Искаш ли помощ?
Кой, аз? Не. Като на бойно поле сме, шефе.
Все едно да настъпиш мина.
Г-це, телеграмата за баща ви у вас ли е?
Съвсем забравих.
Проследих колието от Suffolk до Sheldrake. Ще избяга тази нощ.
Наблюдавай № 17. Ще дойда по-късно. Бартон.
Нищо не разбирам. Моли ме за помощ.
Познавати ли този Бартон?
Може би това е негово.
Това?
Шефе, какво става тука?
Това означава, че довечера на № 17 нещо ще се случи.
Като че ли до сега е било спокойно.
- По-добре да се приберете. - Никъде няма да ходя.
Искате ли да ви изпратя?
Ще ви помогне така, както на мен ми помага от близо час.
Слизах по стълбите, когато връхлетя върху мен.
Изплаши ме до смърт!
На ваше място не би искъл да остана на саме с него.
Трябва да побързаме, не ни остана много време.
Какво ще се случи тука?
Бен ще се спасява.
12 часа.
12 и 30, глупак такъв.
Започна се! Свършено е с нас!
Само да имах оръжие.
По-добре да оставим това на мястото му.
Какво искаш да кажеш? Къде по-точно?
- Под тялото. - Тялото?
Под тялото на баща ми!
Г-це, не знам как да ви го кажа.
Изчезнал е!
В агенцията ни казаха, че може да огледаме къщата.
Да знам, че вече е късно, но си помислих,
че не бихте имали нищо против.
Мога ли и аз да вляза, чичо?
Да разгледаме първо горе?
Да. Така ще бъде най-добре.
А между другото,
не знам как се казвате, нали?
Агента ни ви ли каза?
Да, разбира се, но за съжаление ми излетя от главата.
Не е ли редно в такъв случай да се свържете с него?
Разбира се, но в тоз час?
Щом вече видяхте стълбите, може да преминеми към стаите.
А това кой е?
Има ли значение? Нали вас ви интересува само къщата.
Мола да ме извините.
Няма проблем. А ако искате да знаете, това е Бен мой слуга.
Да. А това е наша позната.
Къщата още не ви принадлежи.
Нстояваме да ни пуснете горе.
- Настоявате? - Точна така.
Завирате си носа в чуждия сос.
В сос ли?
Да. В сос: С О С.
Остави това на мен.
Няма проблеми шефе. Нека гледат.
Гледайте, гледайте! Само да не ви изкочат очите.
Забавен човек.
А вие какво си мислехте? Ако искате елате.
Глупак такъв!
Спокойно шефе. Нали няма да намерят тялото.
Заповядайте.
Тук няма нищо необичайно.
Точно така, никакви трупове, никакви човчези.
Може да ми вярвате.
Няма да се пазарим. Аз си тръгвам.
Почакайте, не бързайте толкова.
Разбира се. Какво още? До сутринта ли да стоя тук?
От час искам да изляза и не мога.
Сигурно ще полудея!
Отивам си! Виждате ли това?
О Боже!
От къде взе оръжието?
От покойника, шефе.
Не се опитвайте да ме спрете, че ще има още трупове.
Отдръпни се глупако. Какво си направил?
Аз ли? Ами разбира се, за всичко мен ще обвините.
Нищо не съм направил. В тази къща всичко се случва само.
Много странно място.
Идват хора, без причина падат мъртви, чуват се стъпки...
Но няма никой. Това въобще не е забавно.
Стига толкова, тръгвам си.
Остави оръжието.
По дяволите, заради пистолета ли е?
Пускай, това е мое. Долу ръцете!
Шефе, какво направих?
Не знаех, че е зареден.
Отивайте с другите.
Вие също елате.
Всичко е наред, ще се справя сам.
Благодаря.
Не си правете труда, няма да ви разбере. Глухоняма е.
Може ли? Горе ръцете!
Претърсете тези господа. Не обичам да ми се противят.
Нямам нищо против.
Фунт и 9 пенса.
Много пари.
Твой ред е Бен.
А кой ви разреши да се обръщате към мен на малко име?
- Извинете ме, не ви знам фамилята. - Наричайте ме Джордж.
Харесвам те Бен, много си забавен.
След изборите работата във властта ви е в кърпа вързана.
- Как така? - Вижте какво е в банките.
Салам?
Е, че какво? За коледна бисквитка ли го помисли?
Добре, че годината си отива.
А сега госпожицата.
Долу ръцете. Само баща ми да разбере.
Какво криеш там?
Проследих колието от Suffolk до Sheldrake. Ще избяга тази нощ.
Наблюдавай № 17. Ще дойда по-късно. Бартон.
Дедектив Бартон.
- От къде имаш тази телеграма? - Не е ваша работа.
- Вие ли сте г-ца Акройд? - Казах вече, не е ваша работа.
По-добре ще бъде да отговорите. В противен случай...
Отговаряй, ще се спестиш неприятности.
Баща ви знае ли за тази телеграма?
Не си беше в къщи, когато телеграмата пристигна.
А за диамантите?
Не знам за никави диаманти.
Баща ви крие ли нещо от вас?
Попитай го, може да ти каже.
- Откъде е този шум? - От влака.
- Кой по дяволите си ти? - Осиновения ти племенник.
Не се прави на много умен. Какво търсиш тука?
- Околността ли разглеждаш? - Донякъде.
В продължение на месец работих за Шелдрейк.
Искаше да пренеса плячката на континента.
Още е в къщата, нали?
Аз имам билет а ти?
Сигурен ли си, че е твой?
Писна ми! Махам се.
Върни се!
Сигурно за всичко аз съм виновен.
Първо убивам някого си,
после изхвърлям тялото през прозореца.
От къде тази сили !?
Няма да отговарям за това.
Кой тук постоянно духа свещите?
Би било по-добре да издуха цялата тази къща.
Ако можех щях вас да издухам глупаци такива.
- Къде да го сложиме? - В банята.
За кого ме вземате?
За убиец? Лъжец? А сега и до банята!
Да си изясниме това веднъж за винаги. Участва ли в това?
Това беше задача на Шелдрейк.
Скрил го е някъде в тази къща.
Според телеграмата така сте се постарали, че детектив Бартон да узнае за това.
Ако се появи тук, с нас е свършено.
Ами ако дойде Шелдрейк може да инсценираме нещо.
Доколкото познавам Шелдрейк, няма да бъде лесно.
Това е самата истина, носи му се лоша слава.
Може би е мъртъв. Говориха за някакъв труп.
За него би се искало доста усилие.
Погледни!
Вярно е, не се давам лесно.
Вие ли сте Шелдрейк?
Двамата на влака!
Момичето също.
А госпожица Акройд?
Беше тука, когато пристигнахме. Има още един в банята. Май спеше.
Нямаме време, трябва да тръгваме.
Тука ли ще ги оставиме?
Може поне да ги вържем и да им запушим устите.
Нужно ли е това?
Искаш да се обадят на ченгетата ли?
Ще ме извините. Бързаме.
Шегуваш се.
Хайде стига.
Ще ни извините, че ви напускаме, но някой трябва да пази къщата.
Така е. Пълно е с крадци.
Е, време е да тръгваме за влака.
Татко, най-сетне.
Това баща ти ли е?! Браво г-н Акройд.
Наблюдавах тази къща от известно време.
Вие от полицията ли сте? Не съвсем.
Бен може да ни помогне.
Трябва да го освободим.
- Кой е Бен? - В банята е.
Сега ще се разправя с теб.
Господи! Ударих не този, когото трябва.
Стой! По-полека!
Назад! Хайде!
Банда кретени.
По-добре да ви бях зарязал.
Завържете ги, но този път здраво.
- А къде е другия, който ни затвори? - Този път аз го затворих.
Помислихте, че това съм аз, нали?
Втори път няма да допусна тази грешка. Вие сте Шелдрейк.
Аз съм.
- Дано не е сторил нещо на баща ми. - Само блъфират.
Сега ще си поговорим и с теб. Хайде, говори!
Остави я на мира, тя е глухоняма.
Е, тръгмаме ли?
Да тръгваме.
- Това ли е пътя? - Естествено, води право в мазето.
Имаш ли нещо против да слезеш пръв?
След малко се връщам.
Тя проговори.
Тя въобще не е глухоняма. Изигра ни.
- Малки са ни шансовете. - На мен ми писна.
Благодаря.
Жестоко! Припаднах!
- Какво правите с тези бандити? - С тях съм, защото трябва.
- Защо не останете с нас? - Не мога. Но ви дължа услуга.
Полицията може да ме хване, дори да ме убие.
- Трябва да има заден изход. - Не знам.
Трябва да се връщам обратно.
Добре ли се сте?
Да се погрижим за другите. Все още са заключени в банята.
Пусни тази врата.
Какво направи?
Я, хубавата госпожичка. Не знаех, че сте вие.
Вече за втори път!
Потърси светлина!
Да г-жо. Вижте какъв джентълмен само.
Не изглежда добре. Да повикаме лекар.
- Вие тръгвайте! Аз ще се оправя. - Сигурна ли сте?
- Бен, свещта. - Свещ...
Шефе, да дойда ли с теб?
По дяволите.
- Какво има? - Пак си ударих главата.
- Тръгвай, да не те ударя аз! - Ако отида там, пак ще ме боли главата!
- Няма да дойда с вас. - А, все пак проговори.
- Какво значи това? - Никъде не отивам.
Какво искаш да кажеш?
Казвам, че просто никъде няма да ходя.
Нямаш избор.
Всички влакове днес тръгват за континента.
Вече реших, няма да дойда.
Не знам какво си намислила, но идваш.
Знаеш твърде много, за да те оставим.
Защо се качи при онези глупаци горе?
- Нищо, аз само.. - Ще говорим за това във влака.
Шефе, остави. Да извикаме ченгетата.
Какво? Да арестуват още едно момиче?
Само не и това.
ФЕРИБОТ ЗА ВЛАКОВЕ
ВИНО
Охраната ни видя. По добре да отидем да видим.
Добър вечер.
Надявам се, че не ви пречим, но...
Не може да влизате тука. Сега ще спра влака.
По-добре недейте, защото...
Вържете го и го сложете там.
Как се озова тука? Полудя ли?
Благодаря.
Говори, къде са?
- Кое? - Диамантите.
Как ще ги разделиме?
Движиме се доста бързо.
Г-н Шелдрейк,
дръжте ръцете си в джобовете.
Стига, Шелдрейк. Не се преструвай, че не са у теб.
- Много ли си сигурен? - Ти ще кажеш.
Стига. Не си играй, давай ги.
Часовника също ли да покажа?
Не, джобовете са достатъчни.
Скрий оръжието, глупако. Ни виждаш ли, че това е ченге?
За бога, Шелдрейк прав си.
Срещнах се с него днес пред онази къща.
И имах предчувствие относно този човек.
Глупости. Отдръпнете се.
Добре дошли, дедективе Бартон.
И без това няма да избягаш с колието.
Да се обзаложим.
Няма го.
Измамник такъв. Дай го!
- Не е у мене. - Ако не си ти, то тогава е глухонямата.
Здравей.
Върни ми колието.
- За какво говориш? - Ти също си могла да го вземеш.
Както и ти. Цялата вечер те подозирах.
Само, че аз съм от полицията.
А сега казвай къде са накитите!
- Не са у мен. - Тогава защо се качи горе?
Нищо не знам за колието.
Бих го върнала ако беше у мен.
Тогава ще трябва да те претърся.
Детективе, не е редно. Това е дама.
Ей, шефе, остави я. Ако искаш взимай.
Какво трябва да означава това? Къде ни кара?
Каква е тази игра?
Щом е така.
Джо, погледни!
Слизайте от там!
Не стреляй.
Имат оръжие!
На работа!
ЗАПОВЯДАЙТЕ НА ЧАША ЧАЙ
Остави го и хващай лоста.
- За какво си мислите? - Не се получи. И мен ме разкриха.
- А кой сте вие? - Той е детектив.
Да. Това съм аз, детектив Бартон.
Невъзможно. Бартон?
Да. От седмица следя Шелдрейк и накитите на Съфък.
- Нищо ли не стана? - За момента. Но момичето е при нас.
Г-н Бартон?
Г-н Бартон, не действайте прибързано.
Не искам да прзвуча груб, но моля не се бъркайте.
Оставете това на мен.
Да предположим, че не сте Бартон, а Дойл.
- А кой е Дойл? - Хитрец си ти Дойл.
Но допуснахте две грешки.
Първо, бяхте сигурен, че полицята се интересува само от колието.
Но всъщност издирваха вас.
Мен?
Те знаеха, че колието ще доведе Шелдрейк,
а той теб, г-н Хенри Дойл.
- Бъркате. - Нима?
Второ, не трябваше да се преструвате за детектив Бартон,
защото това съм аз.
Нямаш късмет Хенри.
Лека нощ, Нора.
Голяма бръкотия.
Лека нощ.
Ти си истински детектив и ме накара да се боря срещу целия свят?
- А сега? - Ами...
- Какво ще стане сега? - Да, какво ще стане?
Вие ще дойдете с мен.
Къде?
На закуска.
Шефе, ще се намери ли място и за мене на старини,
в замяна на свадбен подарък?
превод и субтитри ALEX 2008