През 90-те години ИРА осъществява
серия бомбени атентата в Англия.
В отговор на това службата за сигурност МИ5 започва
да наема нещатни шпиони,
за да следи заподозрените терористи.
Основано на реални събития
Продължава полицейското разследване
в Земеделския колеж Трент Хамилтън в Шропшир,
след като един от студентите бе арестуван за членство в ИРА.
Властите са загрижени, че Кевин Бари, 22-годишен,
от окръг Тайрон, може да е бил част от по-широка клетка
на ИРА действаща в района.
Продължете напред, сър.
ЗЕМЕДЕЛСКИ КОЛЕЖ ТРЕНТ ХАМИЛТЪН
УЖ АГЕНТ
Шпионите използват един трик.
Той ми каза, че ги обучават за това от първия ден.
Ако искате да осъществите незабавна връзка с някого...
гледайте го в очите достатъчно дълго,
за да определите цвета им.
Здравейте. - Здравейте.
Тук съм по повод работата. - Да, влезте.
Той каза, че това винаги сработва.
Той се научил да е скрит пред очите на всички.
И как да преценява хората.
Благодаря! Много благодаря!
Сигурен ли си, че не мога да те почерпя?
Аз не пия.
Научил се как да избира правилните хора.
Слушай, Иън.
Бих искал да говоря с теб за нещо.
Да? - Да, с теб и с твоите приятели.
Но не тук. - Как да ги убеди.
Ти шпионин ли си?
Аз съм офицер от британските служби за сигурност.
Тук в Трент Хамилтън повече от година съществува клетка на ИРА.
Те се представят за студенти.
Крадат изкуствен тор за създаване на бомби.
Както знаете... един от тях наскоро бе заловен в Ирландия
при опит да взриви полицейски участък,
но останалите са още тук.
По дяволите.
Не мога да повярвам, че това се случва.
Извинявай. Как можем да помогнем?
Просто... като се сближите с тях
и така откриете неща, които да помогнат на разследването.
Не.
Съжалявам, но не.
Софи.
Седни.
Ако ми помогнете да си свърша работата това ще спаси животи.
Обещавам ви го.
Мъже.
Жени.
Деца.
Здравейте. - Здравей, как си?
Супер, а ти? - Добре.
Той каза, че шпионажът е разказване на истории.
Наздраве!
Всеки има своя история, която иска да бъде чута.
Никога не съм чувал за това. - Днес е вечерта.
Днес вие ще приложите на практика всичко,
на което ви научих през последните три месеца.
И не забравяйте, че това не е тест. Нямаме право на грешка.
Ясно ли е?
Софи, Мей.
Каква е вашата роля?
Да разчистим къщата. Да изкараме всички оттам.
Но има момент, в който трябва да действаш.
И тогава е моментът на максимален риск.
Защо не отидем до бара отсреща,
където аз ще почерпя всички. - Да!
На това не може да се откаже! - Да тръгваме!
В онзи свят двуличието е необходимост.
Найл, ще използвам банята ти.
Да вървим в бара. - Приятел, ще се спукам.
Идвам след секунда. - Добре, горе е.
Готови ли сте? Да вървим, момчета!
Забравих си якето. - Ти си параноик.
Нищо чудно, това не ми харесва.
Да те изненадам ли? - Изненадай ме!
Не, няма. - О, да!
Ще ми поръчаш ли литър вода?
Но колкото по-голяма е хитрината, толкова по-голям е рискът.
Мамка му, забравих си портфейла.
Няма значение, аз черпя. - Ще се върна след минута.
Ще го вземеш после. - Всичко е наред, честно.
Да вървим, момичета.
Ти не се изсра там, нали?
Там нямаше нищо.
Благодаря. - Наздраве на всички.
Неговият свят бе вълнуващ и мистериозен.
Но всичко си има цена.
Софи, Софи.
Софи, ставай, ставай! - Какво?
Ние сме разкрити. Трябва да изчезваме... ставай!
Какво? - Те знаят за нас.
За теб, разбираш ли? Те знаят.
Софи, Софи... нямаш избор.
Може да са тук всеки момент. Ставай, хайде.
Цена за него...
и цена за другите.
Какво става сега? - Не знам.
Не знаеш ли? - Не знам.
Никога преди не са ме разкривали,
но обещавам, че ще ви защитя.
С вас всичко ще бъде наред.
Всеки, който влезе в този свят,
оставя зад гърба си живота, който е имал преди.
Хората, които някога са били.
Това беше цената, която трябваше да платят.
ДЕВЕТ ГОДИНИ ПО-КЪСНО
В теб ли са?
И какво пише?
Перфектно.
Да, на обичайното място.
Не, това е потресаваща кола.
Красива, няма да ви подведе. Проста и елегантна.
Взехте правилното решение.
Повярвайте ми, това е съвсем нов свят.
Благодаря.
И така, Андрю, къде е тя? - Знаете какво е метрото.
Тя пътува с метрото ли?
Алис, добре дошла.
Много мило, че се присъединихте към нас.
Имаше пробив.
Това са имейли между висши мениджъри на банката,
които доказват, че те наистина са се съгласили устно
с вас да се откажат от обезпечението върху активите.
Споразумение, за което не са съобщили
и активно са се опитали да прикрият,
което е потенциално престъпление от тяхна страна.
Разбира се, това напълно променя нещата.
Как успяхме...
Мисля, че това трябва да се отпразнува.
Трябва да кажа, Алис, че съм много впечатлен.
Освен това вие не сте лош адвокат.
Шегувам се, шегувам се!
Сам, още пиене! Още една бутилка шампанско.
Добре ли си?
Здравейте.
Видях ви да минавате тази сутрин.
Всъщност ви виждам почти всяка сутрин.
Върви по дяволите, приятел.
О, Боже.
Автомобили и обслужване
Здравей.
- Виж...
Искам да се извиня за снощи.
Бях груба. - Не, не, аз бях виновен.
Сигурно ти е писнало от мъже, които искат да те заговорят.
Извинявай, няма да се повтори.
Добре. Тогава...
Добре.
По скалата от едно до десет колко си махмурлия?
14.
И ще вземеш метрото в тази горещина?
Аз ще те закарам. - Какво?
Ще кажа на мениджъра, че искаш тест драйв.
Не, не, аз... аз не мисля... - Ще сваля покрива.
Ако повръщаш ще го направиш направо от колата.
За предпочитане върху някой велосипедист.
Ще вземем БМВ-то.
Благодаря.
Моята визитка.
В случай, че поискаш да си купиш кола или да вечеряш.
Робърт Хансен.
Виж, не искам да те обнадеждавам
затова да сложим картите на масата.
Аз, обикновено не... - Обикновено не излизаш с момчета,
които си изкарват хляба с продажбата на коли.
Имаш лош опит с търговци на автомобили?
Добре.
Имаш шестица за упоритостта.
Утре вечер ме устройва.
Да те взема в 20:00? - Ти не знаеш къде живея.
Няколко врати по-надолу от автокъщата.
Имаш син мерцедес.
Не е лоша кола.
Ще се видим утре, Алис.
Задник.
Това е въпрос на съотношение "кредит/залог"
и дали можем да привлечем повече активи.
Тъй като холдинговата компания е посочена в договора, можем.
Ако някой не е съгласен... целият съм в слух.
Алис?
Добре ли си? - Да.
Добре, знаете какво да правите.
Дори не си помисляй, приятел. Шибан идиот.
Да? - Много съжалявам за снощи.
Е, боя се, че няма да имаш втори шанс.
Не ми се обаждай повече. - Баща ми влезе в болница.
Баща ти? - Затова не се обадих.
Цяла нощ бях до леглото му, а телефоните там са забранени.
Аз... много съжалявам...
Той добре ли е?
Да, да, така мисля.
Беше трудна вечер, честно казано.
Добре. - Слушай, аз съм... аз съм отвън.
Ти си отвън? - Да, да.
Мога ли да вляза? - Не, не може, дори не те познавам.
О, да, разбира се. Добре...
Е, виж, мога ли да оставя това пред вратата?
С този подарък исках да се извиня за снощи.
По дяволите, добре.
Вкусно е, благодаря.
Не, всъщност бе достатъчно само за един.
Беше чудесно.
Наистина велико.
Сигурен ли си, че не искаш... - Не, аз не пия.
Спря или...
Просто никога не съм започвал.
Значи ти харесва?
Ами... оригинално е, нали?
Харесват ми очите му.
И... откъде си тръгнал?
Е, от Северна Англия, а след това...
Катерик, Алдършот и Белфаст. Навсякъде и никъде, наистина.
Баща ми бе военен и се местехме на всеки две или три години.
Сигурно ти е било трудно. - С всичко се свиква.
А ти не се ли изкуши от военния живот? - Не, Боже, не.
Не, защото обличайки униформата трябва да си готов
да дръпнеш спусъка и да лишиш някого от живот.
Не мисля, че бих могъл. - Наистина ли?
Да.
Значи вместо това продаваш коли? - Продавам луксозни коли.
Толкова ли е голяма разликата? - О, голяма е.
Ако някой иска луксозна кола той търси представа за себе си.
Търси мечта.
Ако се замислиш всъщност е доста вълнуващо.
Срещала съм много философи от баровете,
но ти си първият философ от автосалон.
А ти харесваш ли това, което правиш?
Харесване...
е доста силно казано.
Тогава защо го правиш? - Ами...
Имам предвид...
това е... това е моята работа, разбираш ли?
Благодаря за вечерята. Беше наистина прекрасна.
О... да, да, наистина...
И още веднъж извинявай за снощи.
Не, всичко е наред, честно.
Надявам се баща ти да се възстанови бързо.
Да, благодаря.
О, да.
Пази се, Алис.
Какво, по дяволите?
Документи за последния съдебен спор с Джереми Аскот.
Здравей. - Какво правиш в момента?
Какво, в момента ли? Работя.
Бих искал да ти покажа нещо.
Какво? - Изненада е.
Къде отиваме? - Бъди търпелива.
Това ли е? - Толкова въпроси, довери ми се!
Два, моля. - Добре, десет паунда.
Благодаря. - Какво е това?
Да тръгваме.
Благодаря. - Удоволствието е мое.
Какво е това? - Нарича се "Вечна музика".
Тибетски музикални купи.
Те свирят мелодия, който продължава 1000 години,
без никога да се повтаря.
Управлява се от компютър
и никога, никога не спира.
Планът е...
музиката да продължава да звучи, без да спира...
може би с повече късмет, 1000 години.
Ти си...
толкова непредсказуем.
Не ти ли харесва?
Харесва ми.
Никога не съм виждала подобно нещо.
Чуй това.
Ей, ела с мен.
Добре. - Сериозно, хайде.
Добре.
Обичам фаровете.
Този фар е бил тук много преди тези небостъргачи
и вероятно ще бъде и дълго след като тях ги няма.
Мислиш ли?
Да, надявам се.
Софи?
Добре.
Съжалявам, но трябва да вървя.
Това е баща ми. Ще ти се обадя утре, става ли?
Става. - Страхотно.
Само стандартна проверка? Кредитна история,
ипотеки и съпруги?
Благодаря. - Ще се свържа с теб.
Здравей, Софи. - Роб.
Продукти.
Как вървят нещата? - О, добре...
Имам адресните карти на гостите за последните две седмици.
Не мога да намеря закономерност.
Няма нещо, което да привлече вниманието ми.
Ще накарам анализаторите да ги погледнат.
Много добре.
О, донесох ти малко истинска храна.
Спагети...
и... болонезе.
Благодаря.
Няма кредитна история? - Не, няма и свидетелство за брак.
От гледна точка на публичните архиви Робърт Хансен е призрак.
И какво ти говори това? - Нищо хубаво.
Добре, благодаря.
Мисля, че това е нашето нещо, отлично.
Как е работата? Не те видях,
когато минах тази сутрин... благодаря.
Благодаря.
Работата... да, предполагам, че съм бил на тест драйв.
Много коли ли продаде? - Две.
Не беше лош ден в офиса.
А при теб? - Както обикновено.
Как е баща ти?
По-добре е, благодаря.
Той... се прибра, което е страхотно. Такова облекчение.
Да.
Всичко наред ли е?
Всичко е страхотно.
Дай ми едно картофче. - Едно, не повече.
Ти не си сигурна в мен.
Какво? - Имаш резерви.
Въпроси.
Наредих да те проверят. - Какво направи?
Знаеш, че съм съдебен адвокат.
Имаме хора, които проверяват клиентите ни.
Кредитна история и такива неща.
Лепнала си ми частен детектив? - Да, направих го.
И от това, което той изясни ти не съществуваш.
Правилно. - Да.
Впечатляващо. - Да, нали?
Е... технически...
е точно така. Аз не съществувам.
Или по-точно името, което търсите не съществува.
Алис, Робърт Хансен е псевдоним.
Истинското ми име е Робърт Фрийгард. Алис, почакай.
Остави ме. - Чакай, Боже, дай ми секунда.
И си женен, нали? - Не, не съм женен.
Алис, моля те.
Аз съм офицер от британските служби за сигурност.
МИ5.
Ти работиш в автосалон. - Това е прикритието ми в момента.
Не мога да ти кажа нищо повече. - Какво... стига бе.
Не, съжалявам, не, глупости. - Това е истината.
Тогава коя е Софи?
Откъде знаеш за нея?
Тя ти звъня, когато беше под душа.
Софи работи с мен.
Аз съм неин наставник.
Тя също е под прикритие, като мен.
Заедно водим разследване.
Алис, слушай, знам, че това е шок, но е истината.
Аз... аз просто...
Шпионин?
Не, ти ми каза... ти каза, че не можеш да убиеш никого.
Наистина така мисля.
И никога не съм го правил.
Имаш ли пистолет? - Не, не е като във филмите.
Слушай, след като ти казах, трябва да уведомя началниците си.
Означава, че ще те проверят. - Ще ме проверят?
Да, ще направят някои проучвания за живота ти.
Неприятно е, но няма да отнеме много време.
Всички дългосрочни партньори трябва да бъдат проверени.
Откъде я взе? - Взех я назаем от шоурума.
Дават я под наем на мъже, които се опитват
да впечатлят красиви жени.
Боже мой. - Вярно е.
Какво правиш?
Така... твой ред. - Какво?
Не, о, не. - Какво, не можеш да караш ли?
Мога да карам. - Давай тогава.
Наистина ли? - Наистина.
Хайде. - Добре, добре.
Мамка му!
Боже мой. Това е лудост.
Какво правя?
Трябва да ме научиш. - Ще те науча.
Какво е чувството? - Добро.
Нервна ли си? - Да.
Може да засилиш малко. - Вече сме на 70.
Да, точно, натисни педала.
Хайде, натисни педала.
Добре. - Напред.
О, мамка му!
Хайде!
Боже мой! - Тази кола е направена за скорост.
Боже мой!
Давай, давай, давай! - Боже мой!
Боже мой!
Колко е красиво тук!
Наше е за уикенда. Не е лошо, а? - Харесва ми.
Това е удивително.
Ти си удивителна.
Много ме разсейваш. - Как въобще можеш да работиш?
Виж това място. - Натрупа ми се работа, защото някой
продължава да ми пише съобщения в офиса.
Престани.
Мислила ли си да правиш още нещо? - Какво имаш предвид?
Ако не беше адвокат каква щеше да си?
Не знам... в идеалния случай бих работила за себе си.
О, като предприемач? - Глупаво е.
Не, не е.
А относно деца?
Деца? - Искаш ли да имаш деца?
А ти? - Да.
След пет години искам собствен бизнес и дете... може би две.
Значи ще напуснеш службата? - Не веднага,
но мисля, че направих каквото можах.
Време е за промяна.
И какъв бизнес? - Коли под наем.
Наистина ли, под наем?
Да, богатите вече не купуват коли.
Правят го при краткосрочни наеми и когато им омръзне вземат нова.
Кълна се, че в отдаването под наем е бъдещето.
Виж себе си и всичките си планове.
Един мъж трябва да има план. - Мъжът има.
Господи, толкова си красива. - Остави ме!
Знаеш ли какво? Довиждане!
Робърт, вие сте смел човек щом сте готов
да се сражавате с Алис всеки ден.
О, много смешно.
Мисля, че имам представа за нея.
И как е автобизнесът в наши дни? - Не може да е по-добре.
Всичко ще завърши със сълзи. Запомни ми думите.
Има твърде много кредити. - Не знам нищо за това.
Както се казва сушете сеното, докато слънцето грее.
Благодаря.
И какви са плановете ви за бъдещето?
Мамо! - Не го молим да се ожени за теб, Ал.
Питаме само за плановете му. - Татко!
Всичко е наред. Е, Мадлен, плановете ми са...
планове ми са да се възползвам максимално от нещата.
Всъщност с Алис мислим да започнем малък бизнес заедно.
Коли под наем.
Какво... не, Алис е адвокат и е дяволски добра.
Няма да напускам работа, татко. Това е само страничен проект.
Страничен проект?
Вие сте предприемач, Ричард. Не може да ни вините, че се опитваме.
Всеки винаги иска повече от това, което има, нали?
Не мисля, че става дума за желание
за нещо повече. Поне не материално.
Тогава за какво става дума?
Става дума за...
О, става дума за свобода.
Боже мой!
Те ме мразеха. - Не, майка ми те хареса.
Но, да, татко те мразеше.
Да, говоря твърде много. - Той също.
Два окървавени елена на поляна. - Да.
Но моите рога са по-големи от неговите.
Може би е прав за бизнеса.
Може би трябва да останем на местата си, а?
Не, трябва да го направим. Трябва.
Да? - Да.
Добре, правим го. - Да, не слушай баща ми.
Време е да продължим напред. - Сега ли?
Сега.
А моите неща? - Остави ги.
Разкрити ли сме? Бях толкова внимателна.
Не.
Не, ти...
получи място.
По програмата за обучение на полеви офицери.
Избрана си. - Какво?
Боже мой. - Край на свободната практика.
Сега, слушай. Обучението започва по-късно.
Ще ти намеря място, където да останеш дотогава.
Ей, стига.
Извинявай.
Поздравления, Софи.
Никой не го заслужава повече от теб.
Боже мой.
Хайде, да тръгваме.
Не исках да говоря по телефона. - Добре.
За призрака, който ме помоли да проверя.
А, да. Не, всичко е решено.
Успях да поразровя още малко.
Продължи.
Както знаем Робърт Хансен официално не съществува,
но в съдебните протоколи намерих
няколко дребни съдебни дела срещу Робърт Хансен-Фрийгард.
Нищо сериозно, но все пак...
аз съм пунктуален и затова проверих Робърт Хансен,
Робърт Хансен-Фрийгард и Робърт Фрийгард.
Съдебни протоколи? - Закрити съдебни протоколи.
Свързани са с някой на име Робърт Фрийгард.
Дата на раждане 21 май 1967.
През 1991 е съден.
Изправен е пред съдия, но той отложил делото.
След няколко години го закрил.
Или някой друг е помогнал. - В какво е бил обвинен?
Обвинен е за преследване и тормоз на млада жена.
Джули Харпър, превърнал живота й в ад.
Не намерих момичето, но успях да намеря телефона
на Бриджит Харпър. Почти съм сигурен, че е майка й.
Нещо друго?
Не. Не, благодаря.
Как е на работа? - Добре, добре.
Всичко наред ли е? - Отлично е.
Чува ли се нещо от моите работодатели?
От твоите работодатели? - Да.
Не са ли те провокирали? - Да ме провокират?
Подхвърлят ти информация. Нещо неочаквано.
Да видят как реагираш.
Това им помага да ти съставят психически профил.
Каква информация? - Не знам, доста са изобретателни.
Невинаги го правят, така че... забрави, че съм казал нещо.
Не... какви глупости могат да ми кажат?
А... не знам. Някакви глупости за мен.
Нещо, което да те изненада. Ще проверят предаността ти към мен.
Честно казано едва ли ще го направят,
но дори да го направят знам, че ти ще се справиш отлично
така че забрави.
Готово е. Заповядай.
Опитай го.
Всъщност исках да ти кажа още нещо.
Да? - Да...
Обичам те.
Хайде да ядем.
Това е най-доброто болонезе, което си яла.
Кълна ти се.
Добре, тест за лоялност.
Ало? - Ало, мисис Харпър?
Да, как мога да ви помогна? - Казвам се Алис Арчър.
Извинете за безпокойството,
но искам да поговорим за някого, когото дъщеря ви е познавала.
Името му е Робърт Фрийгард.
Мисис Харпър?
Здравей, скъпа.
Изглеждаш невероятно.
Тук е хубаво.
Днес разговарях с човек, който те е познавал.
Тя ми разказа невероятна история.
Бриджит Харпър. Майката на Джули Харпър?
Тя ми каза, че преди години с Джули сте имали вихрен роман.
Тя взела назаем 20 000 от родителите си за сватба,
каквато не е имало.
Казах ти, че това ще се случи. - О, престани.
Имало е съдебно дело. Ти си я тормозел.
Искаш да ми кажеш, че всичко е лъжа?
Не всичко, не.
Джули бе първата ми приятелка.
Мислех, че я обичам. Може така да е било, не знам.
Тя много пиеше.
Първо й прощавах. Мислех, че е нормално, но не беше.
Тя беше... беше алкохоличка.
Беше ужасно. Заради нея спрях да пия.
Накрая я убедих да отиде в клиника.
Намерихме място. Беше частно, скъпо.
Взе парите назаем от техните, но не им каза защо са й.
Вечерта, преди да отиде в клиниката тя просто изчезна.
Явно не е искала да се откаже от пиенето.
Опитах се да я намеря, разбира се.
И да...
тя се оплака в полицията от мен. Стигна се до съд.
Съдията сне обвинението след пет минути.
Когато постъпвах на служба това изплува.
Сега го използват постоянно, когато правят проверки.
Но жената, с която говорих... - Бриджит, да, тя е истинска.
Тя така мисли и не мога да променя мнението й.
И между другото човекът, който ти е дал тази информация
работи за нас като свободен агент.
Но защо? Защо им е?
За да проверят дали ми имаш доверие в криза, Алис.
Къде отиваш?
Трябва да разбера дали искам да прекарам от живота си
с някой, чиято работа го е превърнала в цинична кучка.
Ало? - Здравейте, Алис Арчър ли е?
Да. - Извинете за безпокойството,
но номера ви ми го даде Бриджит Харпър.
Обаждам се във връзка с Робърт Фрийгард.
Кой се обажда? - Казвам се Пол Джоунс.
Робърт Фрийгард... той отвлече дъщеря ми Софи.
Съжалявам, но трябва да спрете веднага.
Това е нарушение на моята неприкосновеност
и на партньора ми. Това е непристойно.
Това беше точно преди да замине за колежа.
Преди да се случи всичко.
И значи тя просто изчезна?
Тя, още едно момиче и момче на име Иън Престън.
Семейството му е от Бърли Вейл.
Накрая той се прибрал у дома.
Софи не го направи.
Разбира се, че се обърнахме към полицията.
След няколко дни тя се обади. Каза, че е в безопасност,
че правят нещо важно и няма да ги има известно време.
Полицията веднага загуби интерес.
Тогава защо казвате, че е била отвлечена?
Мислите, че се е обадила под принуда ли?
Не точно под принуда. По-скоро като...
По-скоро като какво?
Той й е промил мозъка.
Къде се намираме? - Една последна мисия.
Но аз си мислех... - Ей... без въпроси.
Разбира се, че се опитах да ги намеря.
Проследих тегленията от картата й из цялата страна,
но винаги бях на две крачки назад.
Ако може да говоря с нея лично, щях да я изтръгна от тази лудост,
но никога не можах.
Тук беше телефонно обаждане, там писмо.
Никога не питаше как сме. Никога не казваше, че й липсваме.
Само искаше пари. - Пари ли?
Само това й трябваше.
Накрая поиска своя дял от наследството... веднага.
Преди да умрем.
И дадохте ли й парите?
Да... и сега разбирам, че е било грешка.
Колко й дадохте в крайна сметка?
Около 300 000 паунда.
АРЧЪР АЛИС МЕРИ
Ако можем някак да го накараме да ви заведе
при нея по някакъв начин...
Аз... искам да кажа, аз... аз наистина не...
Как? - Още сте близка с него.
Ако останете още малко с него
може би ще ви каже къде е тя.
Изяснете нещо, каквото и да е.
Аз... не мога да обещая нищо.
Трябва да обмисля много неща.
Благодаря.
И... съжалявам.
Вярвате ли в Бог, мис Арчър?
А в дявола?
Никога не съм мислила за това. - А аз вярвам.
Вярвам, че някои хора идват на земята,
за да са емисари на единия или на другия.
Робърт Фрийгард е такъв емисар и явно не е на Господ.
Алис Арчър.
Здравей. - Здравей.
Днес ти звънях на работа. Казаха, че си излязла.
Бях. - Къде беше?
Бях на среща.
Трябва да поговорим.
Извинявай. - За какво?
Извинявай, че се усъмних в теб.
Трябваше да избера.
Да повярвам... в теб, или да те разочаровам.
И аз те разочаровах.
Няма да се случи отново.
Обичам те.
Ще бъда с теб...
винаги.
Защо правим това? - Не ти трябва да знаеш.
Боже, не мисля, че мога. - Не ме разпитвай по време на мисия.
Не мога да реша дали да ги купя или да ги съдя.
Ти какво мислиш? Сливане...
или да воюваме с тях? Да ги размажем в съдебни спорове?
Алис? Какъв курс да поемем?
А... извинете.
Плащам много пари за вашите съвети.
Най-малкото, което очаквам е вашето внимание.
Разбира се.
О, копеле.
Шибано копеле. ИЗТЕГЛЕНИ 120 000 ПАУНДА
Алис!
Мис Арчър. Детектив Сони Чандра, лондонска полицията.
Да, влезте.
Свързахме се с колегите от службите за сигурност.
Той не е от техните... и никога не е бил.
Не разбира се, че не.
Относно парите, които е изтеглил... - Откраднал.
Тъй като сте имали съвместен достъп до бизнес акаунта,
нещата малко се усложняват. - В какъв смисъл?
Трябва да чуем и неговата версия, за да установим дали има престъпление.
Това не е сериозно.
Съжалявам.
Опитайте да се успокоите. Такива неща се случват често.
По-често, отколкото мислите.
Той знаеше, че аз знам... и пръв направи ход.
Аз съм голяма глупачка.
Не е нужно да се съгласявате... - Не, не, аз...
Извинете, просто...
Мистър Фрийгард? - Да.
Сони Чандра от полицията на Голям Лондон.
Трябва да обсъдим с вас предполагаема измама
с банковите сметки на мис Алис Арчър.
Тя ли ви каза това?
Вижте... ние имахме разногласия относно това
как да продължим бизнеса си.
Аз изтеглих парична сума, за което имам законно право,
за да закупя автопарк,
но ви уверявам, че няма никаква измама.
Бихте ли дошли до участъка, за да го обсъдим?
Да, разбира се. В сряда се връщам в Лондон.
Да кажем в 16:00? - Добре.
Да, добре, участък Нотинг Хил. На пропуска питайте за Чандра.
Добре, до среща.
Очаквам с нетърпение да изясним всичко.
На какво те учих всички тези години?
Да бъда полеви офицер. - Каква е неговата задача?
Да се слее с тълпата и да оцелее дълго време.
Незабележим, самостоятелен, твърд.
Засега остани тук. Ще дойдат да те вземат за обучението.
Кога? - Отново ли задаваш въпроси?
Смятай, че си на мисия.
Това е в случай, че трябва да се свържа с теб.
Работят само входящите повиквания.
Ако се опиташ вкараш пари и да се обадиш
ще се провалиш, разбираш ли?
Да.
Моля, оставете съобщение след сигнала.
Вероятно никога няма да чуеш това съобщение,
но искам да знаеш, че не си ме сломил.
Важно е да знаеш, че не си ме сломил.
Как си? - Добре, чудесно.
Изглеждаш уморена.
Такива неща не се казват на жена.
Казвам го на един служител.
Към какво клониш, Андрю?
Погледни се. Ти си съсипана.
Добре, виж, ние смятаме, че трябва да си починеш...
няколко седмици.
Ние? - Партньорите.
Наистина ли? - Наистина.
Андрю, кажи ми направо.
Да си търся ли друга работа?
Ако мислиш, че там ще си по-щастлива то... да, разбира се.
Алис?
Съжалявам.
Ти съжаляваш? - Да, искрено съжалявам.
За всичко. За лъжите, за взетите пари.
Слушай, уверен съм, че мислиш,
че всичко бе една голяма лъжа, но не беше.
Обичам те.
Мисля, че си единственият човек,
когото някога съм обичал истински.
През целия си живот.
Само теб.
Аз просто... Просто исках да го знаеш.
Сбогом, Алис.
Номерът, който избрахте не съществува...
Мога ли да те почерпя едно питие? - Съжалявам, не съм...
Изслушай ме. Една минута, нито секунда повече.
Просто си помислих...
Ти просто си помисли...
"Тя е секси." - Да.
"Определено е секси. Обаче изглежда поне на 30,
което означава, че вероятно е от работещите жени,
които започват леко да се отчайват." - Не, аз...
"Просто седи тук и пие сама,
което означава, че вероятно е разстроена.
Може би за мъж, което означава,
че може да се съгласи на яростен секс
или на секс за отмъщение.
Или може би на стария тъжен секс." - Слушай, нямаше да...
"Но ако ми излезе късмета и я изчукам
по-добре да не й оставям телефонния си номер,
защото тя явно не е типът момиче,
с което искам да се събуждам сутрин.
Това би било абсолютен провал".
Това ли "просто си помисли"?
По дяволите...
Шибано копеле. Шибано копеле!
Шибано копеле.
Трябва да ми помогнеш да го намеря.
Алис, не мисля, че е добра идея. - Имам нужда от помощ, Фил.
Преследването му не е решението.
Парите вече ги няма. - Вече не става дума за парите.
Тогава за какво става дума?
За отмъщение ли? Едва ли ще се получи, Алис.
Той още е тук. В главата ми.
И няма да изчезне докато не го погледна още веднъж в очите.
Добре, слушай.
Бях ченге 18 години.
Всеки път имаш работа с три типа хора.
Луд, тъжен и лош.
"Лудите" са хора с психични проблеми. Проблемите сами ги намират.
"Тъжни" са хората със скапан живот. Очевидно е защо стават престъпници.
Тези два типа са повечето престъпници, но...
"лошите" са друга опера.
Социопати, психопати, фантазьори, манипулатори.
През целия си живот разрушават живота на други хора.
Те са умни, винаги са на крачка напред
и всички имат едно общо нещо.
Какво е то? - Не могат да се променят.
Правят го отново и отново, и отново...
Никога, никога не спират.
Спасението от тях е да стоиш далеч.
Последното, което ти трябва е да го видиш отново.
Опитай да се стегнеш и да продължиш.
Много фирми се нуждаят от хора като теб.
Не, вече всичко свърши. Стига ми толкова.
Фил. - Алис.
Ще се изненадаш ли, ако не приема съвета ти?
Разбира се, че не, по дяволите,
но за Бога, бъди внимателна.
Няма да получите повече от 9000.
Не можете... Даниел ще го потвърди.
Добре... Наистина... така...
Искате ли тест драйв? - Да.
Здравейте. - Здравейте.
Знаете ли какво търсите?
Иън Престън? - Да.
Здравейте, аз съм Алис Арчър.
Искам да говоря с вас за Робърт Фрийгард.
Две години бягахме от ИРА.
Използвахме фалшиви имена, постоянно се местехме.
Каза ни, че ИРА иска да ни убие, за назидание за другите...
и че ако се приберем вкъщи ще застрашим и семействата си.
Времето минаваше и той ни каза, че сме кандидати за специална програма.
Програма? - Програма за вербуване за МИ5.
За да станем офицери като него, но трябва да преминем тестове.
Какви тестове? - Шпионски неща.
Доставяне на плик някъде. Да проследим някого.
За да докажем, че сме достойни. - И колко време продължи това?
За мен... четири години.
Знам, че звучи смешно, но той може
да те накара да повярваш...
в каквото и да е. - На мен не ми звучи смешно.
Веднъж ми каза нещо.
Беше... просто фраза, но аз не я забравих.
Той каза, че всеки има история, която те искат да чуят.
А каква е твоята история?
Ами огледайте се.
Аз съм селско момче. Прост живот, скучен най-вече.
Той ми даде обратното на скучно.
Каква история би искала да чуеш ти?
Че мога да бъда свободна.
Иън, мога ли да те попитам...
как се избяга?
Е, аз... аз не избягах.
Просто един ден се събудих и... и те бяха изчезнали.
Да... не аз напуснах Фрийгард.
Той ме изостави.
Той, Софи и Мей просто бяха изчезнали. - Мей?
Да, Мей Хансен. Тя бе с нас години наред.
Хансен?
Отвличане? Никого не е отвличал!
През 93-та взема трима студенти от колежа Хамилтън.
Оттогава две млади жени са в неизвестност.
Свързвали са се със семействата си. - За да искат пари.
Сони, по дяволите. Добре, виж.
Това е юридическото определение за отвличане, прочети го.
Знам определението. Това е смешно.
"Отвличане е задържането на човек чрез сила или измама."
Измама, това прави той. Това е углавно престъпление.
Можем да докажем... - Ние... сега адвокат ли стана?
Не, но знам повече от теб.
Извинявай. Понякога малко се увличам.
Да, няма да споря.
Казваш, че той използва името на Мей Хансен?
Понякога е Робърт Хансен.
Понякога е Робърт Хансен-Фрийгард.
Понякога е просто Робърт Фрийгард.
Защо го прави?
Защо използва конкретно нейното име?
Добре, ще пусна Мей Хансен в базата данни.
Ако е търсила службата по спасяване ще има адрес.
Не е много, но си струва да опитаме,
но те предупреждавам, че шансовете ни не са големи.
Благодаря.
Винаги ли си живял тук сам?
Засега съм заклет ерген, ако това имаш предвид.
А ти?
Също... за съжаление.
Обидно е.
Извинявай.
Какво прави в Америка?
Учих... психология.
Психология? - Да...
така че по-добре бъди внимателен.
Мога да те разгадая от километри. - О, да.
Сега продължавай.
Каква е твоята тайна?
Моята тайна? - Да.
Човек като теб. Живееш съвсем сам.
Не говориш много за миналото си.
Правиш отвратителни спагети болонезе.
Какво криеш?
Леле, добра си. - Добра съм!
Е, Джени...
Исках да ти кажа нещо.
Става въпрос за моята работа.
Аз всъщност не съм продавач на коли.
Много ми харесва тук.
Да, на мен също.
Не си ли искала да правиш нещо съвсем различно?
Какво имаш предвид?
Искам да кажа... нова кариера.
Каква например?
Е, ще прозвучи напълно налудничаво...
Продължи.
Е, предстои ни набиране на нов персонал.
На работа. Анализатори на разузнаването.
Какво?
Господи... какво? Мислиш, че мога да стана шпионин?
Не, няма да си полеви офицер. Ще бъдеш анализатор.
Имаш опит в психологията.
Разбираш от хора, разбираш мотивите им.
Сигурен съм, че ще се впишеш отлично.
Но аз съм американка. - Ние набираме и съюзници от НАТО.
Робърт, трябва да ти кажа нещо.
О, Боже... добре, добре. Всъщност аз съм на...
доста силен коктейл от антидепресанти.
След развода.
Така че...
И... не виждам защо това би било проблем.
А грахова каша? - Гадост.
Наистина ли? - Да!
Слушай, Джени, ако искаш тази работа...
има няколко неща, които трябва да обсъдим.
Спомена за студентски дългове?
Да. - Да.
Това може да е малък проблем. - Наистина ли?
Всеки, който учи в САЩ е задлъжнял. - Да, знам.
В тази страна службите за сигурност
смятат такива дългове
за потенциална опасност.
Да, като риск от изнудване.
Наистина ли? Шегуваш ли се?
Не... знам, че е смешно,
но те твърдо настояват на своето.
Това е... това е абсурдно.
Колко е студентският ти дълг?
По дяволите, последния път, когато проверих беше около...
80 000 долара.
Да, охо. - Да, това е Америка.
И няма ли варианти да го погасиш?
Мога да проверя в джобовете си... не.
Мамка му.
Е, ако наистина е проблем,
аз... мога да питам нашите.
Може да поискам пари от тях.
Мислиш ли, че това може да е тя?
Датата на раждане съвпада.
Благодаря, че ме взе със себе си.
Просто ме остави да поема инициативата, става ли?
Мей Хансен?
Да.
Учили сте в колеж Хамилтън с Иън Престън и Софи Джоунс?
Да. - Аз съм детектив Чандра.
Тук сме заради Робърт Фрийгард.
Или Хансен-Фрийгард. - Той отсъства в момента.
Може ли да влезем?
Благодаря.
Чии са тези деца? - Това са нашите момичета.
Мои и на Роб.
Колко често го виждате?
Той идва и си отива.
Работата му е много важна.
Но се грижи за вас?
За вас и за децата?
Вижте, Мей. Добре ли сте?
Ние можем да ви помогнем.
Ако поискате помощ аз мога да ви помогна.
Той каза, че това ще се случи. - Какво?
Каза, че ще дойдете и ще проверявате моята лоялност.
Не, Мей. Това не е тест.
Ако нямате още нещо за казване... - Той е в опасност.
Какво?
Роб е в опасност заради важната си работа.
Трябва да го намерим и да го предупредим.
Това е всичко, което мога да кажа.
Вие разбирате. Национална сигурност.
Знаете ли нещо, което да ни помогне да го намерим?
Адрес, телефонен номер, нещо.
Мисля, че трябва... - Мей, трябва да го намерим.
Трябва да го предупредим. Моля те.
Има една тетрадка.
В чекмеджето с чорапите. С телефонни номера.
За това може да ме уволнят. - Това са само телефонни номера.
Трябва да са стотици. - Нищо не доказват.
Нищо не доказват, сериозно? Така може да го проследим.
Сериозно, къде е престъплението? Хайде, ти си адвокат, къде е?
Дори да ги вкараме в съда, какво ще каже журито за Мей Хансен?
Тя е майката на децата му.
Не виждаш ли, че той никога не спира?
Ще продължава да унищожава
живота на хората, докато някой не го спре.
Виж, съжалявам, става ли? Вероятно това е...
вероятно ми бе трудно да видя децата и да...
но не е достатъчно.
Нищо от това не е достатъчно.
Набраният номер не съществува.
Моля, проверете и...
Малко е странно, че още не са се обадили.
Това са много пари, Робърт. Отнема време.
Виж, може да не кандидатствам сега за тази работа.
Мога да изчакам. Честно казано...
дори не знам дали искам...
Ти не осъзнаваш, че няма да има следващ път.
Робърт, какво правиш?
Какво правиш?
Какво, по дяволите, правиш?
Не ти трябват тези неща. - Това са лекарствата ми, трябват ми.
От днес няма да ги пиеш.
Този лекарства не могат да се отказват внезапно.
Не мога да го направя. - Можеш, можеш, аз съм тук, нали?
Тук съм и няма да позволя да ти се случи нещо.
Обещавам ти, Джени.
Всичко ще е наред, ясно ли е?
Всичко ще е наред. Всичко ще е отлично.
Отново ли не спа? - Остави ме.
Ти беше права. - Какво?
Той никога не спира.
Можеш ли да дойдеш с мен? - Къде отиваме?
В американското посолство.
Дай ми десет минути.
Пет.
Благодаря, че дойдохте, мис Арчър. Специален агент Харланд.
Моля, последвайте ме.
Седнете.
И така... разбирам, че имате известен опит с този човек.
За какво е всичко това?
ФБР е загрижено за местонахождението на американски гражданин.
Джени Джаксън. Тя е тук в Англия от три месеца.
Обикновено звъни на родителите си няколко пъти седмично,
но преди около три седмици сякаш изчезва от лицето на Земята.
След това преди няколко дни,
се обажда на родителите си в Кънектикът
и ги моли за 80 000 долара.
Искала да погаси студентския си заем
преди новата работа, която й предложил приятелят й.
Името на гаджето било Робърт Фрийгард.
Вече установихте ли наблюдение?
Никога не сме стигали толкова далеч.
Аз имам тетрадка.
Това са само номера. Всичките му... предплатени телефони.
Прозвъних почти половината, но всички са прекъснати.
Може ли да ми ги покажете?
Какво? - Агент Харланд.
Не искам вашите хора да звънят на тези номера.
Извинете?
Ако се свържем с Робърт или с Джени, или с някоя от жертвите му
вашите хора могат да прецакат всичко. Имаме само един шанс, само един.
Моите агенти са опитни следователи. Преговарящи.
Но не познават Робърт Фрийгард като мен.
Нека аз да се обадя. - Мога да получа съдебна заповед.
Ще ви трябва заповед за изземване на доказателства,
а с това се занимава Върховния съд.
Разбирам какво имате предвид.
Вие се обаждате, аз слушам.
Работим заедно. - Договорихме се.
Набраният номер не съществува. Моля, проверете и наберете отново.
Ало. - Набраният номер...
Изяснете откъде са купени телефоните от този списък.
Нанесете ги на карта, проследете ги и веднага ми ги донесете, благодаря.
Има ли звънене? - Да.
Отлично. - Ало?
Роб... ало?
Софи?
Ще ти се обадя отново.
Коя сте вие? - Софи...
Аз... казвам се Алис.
Аз съм... аз съм колега на Роб. Работя с него.
Къде е Роб?
Не мога да го обсъждам по телефона, Софи.
Слушай, готови сме да те приемем.
Аз... издържах ли?
Да, така е, Софи, издържа.
Ти издържа теста.
Роб каза, че той ще ме доведе.
Той е на мисия. Ще го видиш много скоро.
Добре. - Софи, къде си?
Къде се намираш?
Мамо, ако може да ми изпратите парите
много ще ми помогнете с новата работа.
Това е важно за мен и ще мине гладко,
след като дългът бъде изчистен.
Мамо, наистина трябва да ми изпратиш
тези пари, моля те.
Чувствам се много зле, Робърт.
Можеш ли да ми помогнеш?
Добре, слушайте, това е важно.
Когато я намерим няма да й кажем истината.
Чакай, какво?
Ако искаме да намерим Джени, не можем
да кажем истината на Софи Джоунс.
Още не. - Защо?
Защото това ще я съсипе.
Робърт.
Аз...
Трябват ми лекарствата.
Здравей, Софи.
Аз съм Алис.
Това са моите колеги.
Готова ли си да тръгваме? Софи...
Справи се отлично.
Всичко е наред.
Сега...
Отлично... можеш да повръщаш там колкото искаш.
Като част от обучението с Роб...
оставахте ли в много тайни къщи? - Да, в десетки.
Някоя от тях да ти е направила впечатление?
В какъв смисъл? - Където си се чувствала различно?
Някоя от тях приличаше ли на дом?
Е... имаше едно място, на което...
ме заведе със завързани очи. - Да, да, именно това.
Помниш ли дори приблизително къде беше?
Роб ме научи, че ако... си лишен от едно от сетивата си
може да използваш някое от другите, така че...
отидохме на юг от Кеймбридж
и когато слязохме от M11 сложих превръзката на очите си.
Пътувахме направо около десет минути.
Броих секундите и след това...
завихме наляво и нагоре към хълмовете за около 30 минути.
Тук има доста телефони, които са купени от Сафрон Уолдън.
Браво, Софи.
Много добре.
Най-добре се придържайте вдясно...
Много съжалявам. Аз просто...
Не помня точно къде е. - И това е добре, наистина.
Справи се страхотно.
Ало... Джени, скъпа, ти ли си?
Роб... това Роб ли е? - Да.
Мога ли да говоря с Джени, моля? - Не, не сега, тя се къпе.
Добре, преведохме парите. Всичко е там.
Отлично. - Ще й предадете ли?
Разбира се. Благодаря.
Роб, моля те, кажи ми. Тя добре ли е?
Да, много е добре.
Добре... - Ще се чуем по-късно, става ли?
Стъмни се, трябва да се върнем утре. - Не.
Да продължим.
Добре.
Джени.
Джени, имам добри новини. Вашите са превели парите.
Страхотно е, нали?
Слушай, мисля, че в колата има от твоите лекарства.
Ще отида да проверя, а?
Джени.
Джени, сега всичко ще е наред.
Алис.
Трябва да спреш в някакъв момент, Робърт.
Това не може да продължава вечно.
Ти не си сама.
Ела с мен. - Какво?
Ти не си дошла тук, за да ме хванеш.
Дойде да видиш дали ти казах истината по телефона.
Ти си единственият човек, който съм обичал истински.
Да, Алис, вярно е.
Знаеш, че е истина. Ти си единствената.
Алис, погледни ме.
Погледни ме, Алис.
Ти си последният ми шанс, Алис.
Мога да се променя. Аз мога.
Да вървим, това е нашият живот.
Аз и ти. Да се махнем оттук.
Майната му, да се качим в колата. Ключовете са там.
Хайде.
Ако избягаш те ще хванат. - Не, няма да могат.
Няма да могат.
Хайде, да тръгваме.
Алис, хайде. Сега или никога.
Алис, моля те.
Алис? - По дяволите.
Алис!
Софи.
Благодаря. Да, вземаме заподозряния, сър...
Тя ще се оправи.
Във всеки случай физически.
Толкова се радвам, че си в безопасност.
Благодаря. - Благодаря.
ДВЕ ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Всички, който влязат в този свят оставят зад гърба си живота,
който са имали преди. Хората, които някога са били.
Това бе цената, която трябваше да платят.
И много от нас в тази зала платиха скъпо за това.
Той ни обеща свобода, а всъщност ни я отне,
но ние сме тук като доказателство, че изход има.
Вече можем да разказваме собствените си истории.
Това е истинската свобода.
Благодаря, мис Арчър.
Освен това разбирам, че вече
не сте практикуващ юрист, вярно ли е?
Аз съм директор на компания.
Моята компания дава под наем луксозни коли
на корпоративни клиенти.
Затваряме след десет минути. - Много добре.
Благодаря. - Благодаря.
Извинявай... трябва да попитам.
Някои затворници казват, че всъщност не си престъпник.
Бил си от МИ5 или нещо такова
и разследваш тук бандата на Бейли.
Не мога да говоря за това. И ти не трябва.
За такива разговори могат да ме убият. - Да, разбира се.
Аз ще запазя тайната ти.
Ако... ако имаш нужда от нещо просто ми кажи.
Да.
Добре ли сте?
Тази музика ще продължава вечно.
Никога няма да спре.
Ще видим.
Робърт Фрийгард е осъден за множество престъпления,
включително за отвличания, кражби и измами.
Осъден е на доживотен затвор.
След обжалване обвиненията в отвличане бяха оттеглени
и е освободен през 2009.
След освобождаването му се появяват
нови обвинения в измами и кражби.
Истинския мащаб на престъпленията на Фрийгард
може би никога няма да бъде установен.
Превод и субтитри Ivon