Jeg siger som... Nu kan jeg ikke huske navnet... Nogen sagde:
"Er man ikke venstreorienteret som 20-årig, har man intet hjerte-
- og er man ikke højreorienteret som 40-årig, har man intet hoved."
Jeg mener, det var Churchill.
- Nej, Jean d'Ormesson. - Jean d'Ormesson? Nå?
Ja. I 15 år har du været vært i et program, der er blevet kult.
Kan man sige, at du udforsker menneskesjælen?
Ja. Folk udleverer sig hos mig, som de ikke gør andre steder.
Du stiller meget direkte spørgsmål og nogle gange om meget private ting.
Ja, man hører så mange floskler og så meget politisk korrekt snak.
Hvorfor lave de samme interview som alle andre?
Nej. Klart. Du er i dag over 60. Hvordan ser du dig selv om 10-15 år?
Kremeret.
Så er det tid til en musikpause til.
- Der er gang i den sang. - Ja, fuldstændig.
- Jeg er tilfreds med bilen. - Den er skøn at køre i.
Men tag det roligt. Du kører lidt for stærkt. Den er ikke blevet kørt til.
- Man kører ikke længere biler til. - De første 1.000 kilometer...
Nej. Man kører, som man vil nu. Alt det der var før i tiden.
- Har du rullet en? - Ja.
- Han er virkelig indsmigrende. - Ja, han er slesk over for alle.
- Da han talte i dit program... - Ja.
- "Udforske menneskesjælen"... - Ja. Det var... Han tøver ikke.
Idioters sexhistorier er heller ikke ligefrem...
Ja. Nu overdriver du i den anden retning.
- Det var dig selv, der sagde det. - Men jeg er mig, og du er dig.
- Vanessa ville tage en taxi. - Ja.
Hun fortæller dig vist lidt af hvert, hende Vanessa... Skal vi køre?
Vi har i dag æren af at have Castro som gæst-
- og han skal tilbringe en time sammen med os.
Før pausen talte vi om tiden. Hvad indebærer det at ældes for dig?
Frem for alt at opnå en vis indre ro.
Det bedste ved at nå en vis alder er, at man ser bort fra det uvæsentlige.
Man får lidt perspektiv på tingene og har ikke behov for at bevise noget.
- Ja... - Man frygter ikke andres dom.
Jeg går meget mindre op i det, man siger om mig.
Det var derfor, jeg talte om indre ro.
Pis og papir. Jeg forstår ikke, hvad GPS'en mener. Skal vi tage den her?
- Ja... - Vincent, er det her? Det var det.
Bare rolig. Den finder en ny vej. "Org, Caro?"
- Tag den. Det er organisationen. - Hallo? Nej. Det er ikke Hélène.
Nej. For hun kører lige nu. Ja. Godt. Godt.
- Har du talt med Castro? - Jeg er på vej, Caroline. Jeg ringer!
Godt? Farvel.
Han blæser sikkert på min afghaner.
Du ved, hvad jeg mener...
...din datter, Nina Mareuil-Castro, hvis første bog fik god kritik.
- Det var vel skønt? - Ja.
- Tag... - Han taler om Nina!
...utroligt for en far at se, at ens barn...
Du kørte forbi, men det er i orden. Kør til højre om 700 meter.
...viste de første sider af bogen...
- Risiko for ny tsunami i Phuket... - Vincent, gør du det med vilje?
- Vi ses senere. - Ja.
Ja. Vi er stagneret på det seneste og ikke nået i mål.
Ja. Netop. Ja, ja. Jeg er enig. Otte procent er for lidt.
Vi har stadig mange rengøringsdamer. Nej. Jeg er enig.
Du taler vel ikke om at nedlægge programmet?
Jeg sagde: "Du taler vel ikke om at nedlægge programmet?"
Det gør du vel ikke? Giv mig lidt... Nå? Nå?
Er det Horwitz?
Godt. Ring til mig i aften, når du ved mere. Farvel.
- Vil han nedlægge det? - Det afhænger af annoncørerne...
- De nedlægger ikke en institution. - Jo. Castro vil ikke lave noget om.
Jeg ved det. Han lytter slet ikke til mig.
- Min Natalouch. Med disse meget ild. - Godt.
- Jeg elske dig. Alt vel, Titi? - Ja.
- Hvad er det, hun hedder? - Samantha.
Samantha!
- Samantha? - Biggistar? Er blondinen kendt?
- Nej. Hvad laver du? - Olivenpinde.
Spørg gæsterne, om de har brug for noget. De oliven er fine, som de er.
God ide at vælge folk fra området... De andre er fine nok, men hun...
Rolig. Jeg holder øje med hende.
- Da hun gik i gymnasiet... - Nina, er du der? Har du lagt på?
Nej. Men far er lige ved at opdigte vores fortid. Det er komisk...
- Jeg er ikke med. Kommer du eller...? - Nej. Der bliver kun talt om bøger.
Nej. Alle blæser på mine bøger. Sidste gang skulle jeg signere...
Nej. Der kommer ikke kun berømtheder. Bliver det kedeligt, så smutter vi.
Godt. Ring til mig.
- Da jeg så det, blev jeg helt... - Det er ikke sandt. Castro?
Det er ikke muligt. Det er Castro.
Samantha? Kan du huske mig?
- Jeg hyrede dig som... - Servitrice.
- Ja. Så fotoene er...? - Ja...
- Hvad laver du? Gå ud, og server. - Ja, ja...
- Nå? - Hun kommer. Du skal møde nogen.
- Kender du Biggistar? - Ja. Børnenes idol.
- Hvad hed du? - Lou.
- Loulou. - Og Louloulou?
- Jeg hedder Guy. - Av. Det gjorde meget ondt, Guy.
Ja, jeg har stærke næver.
Thomas. Hvor dejligt, at du kom. Du var suveræn i din seneste film.
- Tak. Hvor er her smukt. - Det er paradis.
- Og så tæt på Paris. - Ja. Det tager kun 35 minutter.
- Må jeg bede om en autograf? - Ja.
- 35 minutter? Det tog 1,5 time. - Du kørte forbi afkørslen.
Ja, men der er langt. Jeg forstår det ikke. Min søster er pariser.
Godt. Fugle og landet er fint nok, men...
- Ikke? Byboen Nathalie på landet... - Hun har vel også et sted i Paris?
- Lort. Påkørte jeg den? - Ja. Og ikke så lidt...
Fandens.
- Der var ingen, der så noget. - Nej, men...
- Har man sådan en bil, har man penge. - Vil du ikke sige det?
Jo. Selvfølgelig vil jeg det.
Jeg skal nok sige det, har jeg sagt.
Hvorfor ikke? Jeg har inviteret dig flere gange, men du siger altid nej.
Jeg elsker dit arbejde, for ikke at tale om Nathalie. Deltag nu.
Jeg er utilpas med den slags programmer.
- Hvad mener du? - At tale om sit privatliv...
Nej. Det er op til dig. Vi behøver end ikke nævne skilsmissen.
- Hvor har du hørt om det? - Du gør nøjagtig, som du ønsker.
Jeg ved det ikke... Ja, måske. Jeg skal have noget at drikke.
- Hvordan går det? - Godt, tak.
Det er længe siden...
Mickey Bonello.
- Nå? Ja... - Genkender du mig ikke?
- Jeg... - Han genkender mig ikke.
- Hvor kender vi hinanden fra? - Jeg var lydtekniker.
- Nå? - Du genkender mig altså ikke?
Nej. Beklager, men jeg genkender dig ikke.
- Vi arbejdede sammen i et år. - Hvilket år var det?
- Aner det ikke... 1995. - 1996.
20 år siden. Ved du, hvor mange jeg har mødt siden da? Du bliver vred...
Fedt, hvad? Har han sagt, at han bor i nærheden?
Nej. Det har han ikke sagt.
Madame Chaulieu, som styrer Saturnin.
Hvem er Saturnin? Jeg genkender vist ingen i dag...
Byen Saturnin, din tåbe. Vi befinder os i kommunen Saturnin.
Madame Chaulieu er borgmesterinde... Hvordan siger man?
Borgmester. Bare I ikke kalder mig kommunaldirektør.
- En fornøjelse. - I lige måde.
PRIVAT
- Champagne? - Nej, tak.
- Juice? - Nej. Jeg er ikke en af gæsterne.
Du har vel ret til at være tørstig? Hvad er du så?
Chauffør. Jeg er Castros Chauffør.
Castro? Jeg elsker Castro.
- Han er vel sød. Er han det? - Ja, rigtig sød.
Jeg vidste det.
- Kan jeg bede ham om et foto? - Ja. Han siger aldrig nej.
Jeg elsker ham. Er han sød privat? Han får åbenbart raseriudbrud.
Måske, men jeg har det fint med ham.
Han er altså sød privat?
Ja.
Jeg skal desværre gå...
- Klart. God arbejdslyst. - Tak.
- Hvordan går det? - Av.
- Hvorfor kommer du ikke? - Er din datter her ikke?
- Nej. - Underligt.
- Hvem er "datter"? - Min datter. Hun meldte afbud.
- Må jeg tage et foto til min mor? - Ja. Hvis det er til din mor, så...
Perfekt.
- Hvor irriterende med deres fotos. - Av. Forbistret.
- Hvem er fyren, der gør alle fortræd? - Guy? Han er helt fantastisk.
- På hvilken måde? - Han ser tingene på sin egen måde.
- Hvad laver han? - Han har et økologisk landbrug her.
Vi blev omgående venner. Jeg køber hans tomater og løg... Økologisk.
Er han fantastisk, fordi han laver grønsager?
Ja, men ikke kun derfor. Han har en fantastisk livsfilosofi.
Han kan lide det enkle og autentiske. Ved du, hvad han gav mig i dag?
En krukke honning. "For at liste lidt sødme ind i dit hus", sagde han.
Hold op med at være så kynisk.
Hvad laver de her? Goddag, monsieur Delavenne. Goddag, madame...
- Hvor sødt af jer at kigge forbi. - Vi vil tale med dig...
- Selvfølgelig. I får et glas. - Tak, men...
- Goddag. Nathalie? - Undskyld mig et øjeblik...
- Tak. - Ja. Hvad laver Biggistar her?
- Skal I lave et program? - Ja, eventuelt.
Eventuelt?
- Nej, min kone er på Bali lige nu. - På Bali? Hun er heldig...
Ja. Hun besøger en ven, der har et hus der.
Hej, Jean-Luc. Alt vel?
- Hej, Marie. Er I blevet inviteret? - Nej.
Jeg troede det nok...
Hvad laver hun? Vanessas taxi har stået stille i 15 minutter.
- Jeg spekulerede på, hvor hun var. - Det gør jeg også tit...
Med mit abonnement kan jeg se taxien på kortet.
Nu har den stået stille i 15 minutter.
- Lad hende nu være i fred. - Jeg gør ikke andet...
- Du er alt for misundelig. - Tage mad frem?
- Nej. Det er for tidligt til kødet. - Ilden godt i gang til grille.
Der er din søster med sin skøre massør.
- Du er ond. Jeg kan lide Vincent. - Han er så blød. Han er altid enig.
Efter dig valgte hun en føjelig type.
- Hvor er her smukt. Kolossalt. - Og så tæt på Paris.
I fugleflugt.
Det er et figentræ. Det ser ikke ud af meget, men når det vokser...
- God ide. Der er jo ingen træer her. - Ingen figentræer måske.
Vi hørte på dit vås i bilen om din glæde ved at ældes.
Skal jeg sige, jeg har det skidt og vil græde, når jeg ser mig selv?
- Overfald mig ikke. - Det var dig, der begyndte.
- Vi ses en gang om året. - Overfaldt jeg ham?
Jeg lyttede ikke. Servitricen er forsvundet ud i den blå luft...
- Vincent, går det godt med massagen? - Hold nu op.
- Han spøger. - Nej. Det er bare foragt.
- Hélène, har du ingen humor? - Ja. Han spøger.
- Ja. - Det går godt med massagen, tak.
Det kalder jeg en god overraskelse. Hvad så? Alt vel? Rart at se jer.
- Spiller han ikke godt? - Jo.
- Jeg ville gerne være guitarist. - Det er vel ikke for sent?
- Jeg prøvede og fik ondt i fingrene. - Samantha!
Du skræmte mig. Du skræmmer mig hver gang.
Jeg vil vide, hvem der var med til mødet.
Gigi? Tror du, at Gigi er indblandet? Prøv at finde ud af det.
- 30 truede arter? Det var kattens. - Også katten?
- Otte procent? De stiger ikke igen. - Nej.
- Men vi har mange rengøringsdamer. - Ja.
- Har Horwitz ikke givet besked? - Nej.
Vi havde et lignende dyk for tre år siden, men så kom vi igen.
- Hvordan går det? - Hvad med dig?
- Sikket smukt slot. - 35 minutter fra Paris. Et øjeblik.
Kan du huske Marco? Og Lucien?
Kom nu. Vågn op. Her er helt dødt. Der er kun gamle mennesker.
Det afhænger ikke kun af mig. Så enkelt er det ikke.
Jeg ved, at der er gået et år, men det er regionens beslutning, ikke?
Hun fik lov til at bygge sin vej. Det sagde regionen ikke noget om.
- Vi blev skøre af al den larm. - Og støvet.
Det er noget andet. Små veje er mit ansvarsområde. Jeg skal tage den...
- En protestliste til? - Ja.
- Hvor længe bliver du ved med dette? - Til verden er perfekt. I øvrigt...
- Har du læst Ninas bog? - Den var god. Bedre end den første.
- Var der intet, der chokerede dig? - Chokerede mig?
- Mand. Er det Jean-Paul derhenne? - Ja.
- Jeg har ikke set ham i 20 år. - Han har været i Afrika.
- Han kæmper for verden. - Økogrønsager?
Nej. Han laver humanitært arbejde. Ved du, hvad han laver lige nu?
Han deler myggenet med insektmiddel ud i byer i Vest-eller Østafrika.
- Gates Foundation gav ham en præmie. - Ligegyldig hvad er han ældet...
Er jeg også ældet på den måde?
Det ved jeg ikke, men jeg synes ikke, at han er ældet, tværtimod.
De tilbød mig seniorkortet, de svin.
Jeg forstår det ikke... Tak. Er det nu, du opdager, at du er 65?
Hver dag. Jeg opdager det hver eneste dag.
- Hvor er Vanessa? - Hun kommer.
- Tror jeg... Lad mig kigge. - Hvad?
- Med min app kan jeg se... - Kan du se Vanessa?
Jeg kan se, hvor taxien befinder sig. Glem det...
Hun er i nærheden.
- Er du kendt? - Nej. Jeg er fysioterapeut.
Der er vist mange berømtheder her, men jeg har ikke noget tv.
Nå, ikke? Men du har vel en bil?
- Man har intet valg ude på landet. - Ja.
Hvilken slags bil har du?
En gammel kasse, der tilhørte min mor, en R14.
- Jeg så en hjort. - Et dådyr. Man ser dem hele tiden.
I morges stod der et to meter væk. Helt fantastisk.
De hopper flot. Skal jeg hjælpe dig?
Nej. Men servitricen, der står for buffeten, laver ikke særlig meget.
Gør den hund ikke rigtig meget?
- Jean-Paul, min helt. - Hélène, jeg ledte lige efter dig...
Her... Jeg fandt bogen. Det er vel den?
- Men...? Tak. Hvor sødt af dig. - Det var så lidt, så...
- "Den økonomiske terror" er sjælden. - Jeg fandt den, og det glæder mig.
Så lad være med at komme.
Du kommer kun med undskyldninger. Jeg gider ikke prøve at overtale dig.
Jeg...
Vent lidt... Det var dig, der fra begyndelsen gerne ville med.
Hold op med at sige, du vil se mig. Lyver du over for mig eller dig selv?
Jeg har fået nok. Farvel.
Jeg var i boghandlen i 11. og ledte efter den bog og mødte Jean-Paul.
- Jeg vidste ikke, han var hjemme. - Paris er for lille jeres kærlighed.
- Og? - Ikke noget.
Han sagde: "Lad os snuppe en kaffe en dag."
"Ja", sagde jag, og så gjorde vi det. Hvad er der?
Du er morsom. Vil du ikke fortælle mig det, så lad være.
Jeg beundrer Jean-Paul og det, han gør, og var glad for at se ham.
Ja. Og da han altid har været vild med dig, fandt han din bog.
- Havde du glemt os? - Nej... Har I fået noget at drikke?
Ja. Hvor lang tid varer festen? Vi kan høre alt, og fortsætter det...
- Nej. Det er en housewarming. - Forleden varede det til midnat.
- Vi arbejder og skal tidligt op. - Kan I høre så meget?
- Det er trods alt en dal... - Vi skruer ned, men det er en fest...
- Men det bliver ikke sent. - Nu går vi...
- Skal du synge noget for os? - Hvad?
- Skal du synge? - Synge? Nej, ikke nu.
- Senere, måske. - Vi ses.
- Du har da indspillet en plade, ikke? - Jo.
- For ti år siden, ikke? - Jo.
- Den fik halvdårlig kritik, ikke? - Jo.
Jeg syntes ikke, at den var så elendig.
- Vanessa siger, hun bliver forsinket. - Hvorfor ringer hun til dig?
- Hun sagde, at du ikke tog den. - Jeg har mobilen foran mig.
- Hvorfor ringer hun til dig? - De virker ikke altid, siger folk.
Undskyld. Må jeg bede dig om en tjeneste? Må jeg tage et foto?
- Tak. Undskyld... - Du skal bare skubbe til.
- Det er for... - Ja.
Kan vi tage et sammen? Tak.
- Smil. - Det gør jeg.
Mange tusind tak. Tak.
- Hvad sker der med naboen? - Han kom klage om larm.
- Hvilket sprog taler han? - Fransk. Han er ved at lære det.
- Hvad sagde han? - Naboen klager over larmen.
Delavenne er besværlig. Han handler hos mig, men klager altid.
- Er det dig, der dyrker grønsager? - Ja. Lige i udkanten af Saturnin.
- Hvad laver du? - Jeg er Nathalies assistent.
I tv? Jeg har ikke noget tv... Og heller ikke internet.
Kan man det? Er det et væddemål?
Nej. Et valg. Jeg vil ikke høre om al den elendighed og leve i frygt.
De vil bare sælge reklamer. Det er ikke noget for mig.
På nettet er der ikke andet end idioter, der forulemper og sladrer.
- Det gør mig bare deprimeret. - Spyt?
- Nej, det er bare pollenallergi. - Spyt?
- Er mor kommet? - Ja, hun er sammen med Nathalie.
Jeg hørte dig i radioen. Tak. Jeg blev helt forlegen.
- Jeg havde endnu ikke læst din bog. - Har du læst den nu?
- Ja. Det har jeg. - Nå? Sig, hvad du mener.
Rigtig god, men jeg foretrak den første.
Hun sidder derhjemme. Hvis hun kunne være med i Castros...
Hun er bange for at blive udvist.
Er hun afghaner? En bevægende historie ligesom tusind andre...
- Skal man ikke gøre noget? - Det sagde jeg ikke.
- Du er nedladende ligesom far... - Skal vi begynde på det igen?
- Nej. Dette betyder noget for mig. - Skal hun være Castros gæst?
Hélène, hvad har programmets gæster med din afghaner at gøre?
Han behøver vel ikke kun tale om, hvem der dusker hvem?
Han kan løfte niveauet. Folk værdsætter at blive uddannet.
Hold nu op med at tro, at folk ser noget andet, hvis de får noget andet.
- Ingen ser interessante programmer. - Fordi I drukner dem møg.
Foreslå, at han skal løfte niveauet. Så kan han endelig få sig et grin.
Det er ligegyldig, hvem vi inviterer. Programmet skal nedlægges.
- Er det sandt? - Ja.
Lort... Hvordan tager han det?
Jeg siger ikke noget, før det er blevet bekræftet.
Fandens... Hans ego får et ordentligt hug.
- Det er sørgeligt at høre. - Ja. Vi skabte programmet sammen.
- Hvor er Pamela? - Hun har bedre ting at tage sig til.
What the fuck? Og så har vi læreren, der altid kommer for sent.
Jeg kalder ham SNCF: Altid for sent, og man ved aldrig, hvor man havner.
Og gymnastiklæreren, der altid har sportstøj på, men aldrig rør sig.
Han æder chips, mens vi løber rundt.
- Sjovt. - Tak.
- Er det der på YouTube? - På YouTube? Klart...
Har du haft stor succes?
- Hvor kommer han fra? - Hold nu op. Ja.
Så lever du vel behageligt?
- Ja, hvilken bil har du? - En lejebil.
Skal vi gå?
Nina.
Er alt vel? Her.
Åbn den ikke nu. Det bliver bare pinligt for os begge...
- Hvor er du sød. Kys. - Hvor er her fint.
- 35 minutter fra Paris. - I fugleflugt.
- Hold op. Det tager mig 35 minutter. - Vil du have spyt?
- Jeg er ikke med... - Han spørger, om du vil have et spid.
- Nej, tak, Pavel. - Godt for helbredet, spyt.
Jeg har fået 11.000 underskrifter til Azadé. Fotos fra flygtningedagen.
Ja, tak. Jeg har det fint, mor.
- Hvornår udkommer din bog? - Efter sommer.
Jeg har læst den. Den var bedre end den første.
- Og din fyr? - Han kommer ikke.
- Surmuler far? Han var iskold. - Nej, det er seertallene...
- Lort. - Hvad laver du her?
- Vi ses senere. - Ja.
- Se. Servitricen laver intet, vel? - Hun tager fotos.
Ja. Hun tager fotos og nyder showet. Samantha?
- Lækker figur. - Ja, meget lækker.
Nu går du for vidt. Det er lidt bonderøv over hende.
- Hvem er det der? - Han har ti millioner følgere.
- Hvad laver han? - Ikke noget. Samantha? Samantha.
- Hvad sker der med hende? - Min whisky. Jeg har spyttet i den.
Hvor er hun irriterende den chef. Hun er hele tiden over mig.
- Men han er sød, bare rolig. - Hvem?
- Se nu at få lidt fart på. - Ja.
- Kom, du skal møde Marie-Pierre. - Hvad er han?
- Din underskrift er vigtig. Herligt. - Det er nu eller aldrig...
- Man kan jo ikke bare lade folk... - Må vi også skrive under?
- Selvom vi ikke er stjerner? - Det handler ikke om berømthed.
Godt gået.
- Mange tak. - Det var så lidt. Held og lykke.
- Det er godt. Jeg ofrer mig ikke. - Nej. Det ville være ærgerligt.
Ingen ofrer sig. Folk bliver brandmænd, fordi de kan lide det.
Helt sikkert.
- Har du kone og børn? - Nej.
Hvad med dig?
- Hvad? - Er du sammen med nogen.
Med hende, der går og griner med fyren. Hun er meget lattermild.
- Jeg har fundet mit kald. - Du er god. Jeg får kun 2.000.
- Der er du jo. - Nathalie.
Beklager. Jeg kommer tomhændet direkte fra et møde...
- Hvor er her fint. Og det er tæt på. - Ja. Utroligt, ikke?
- Må jeg tage et foto? - Selvfølgelig.
- Du er min yndlingsvejrpige. - Jeg holdt op for tre år siden...
- Du er alligevel den bedste. - Er du også berømt?
- Hvad er det for en larm? - Det er Bourdin. Han arbejder altid.
- Han er meget flink. - Er han det?
Er der nogle berømtheder, som jeg kender?
- Kom du med bil? - Ja.
- Hvilken slags bil...? - En Tesla S.
- Hej, Pierre. - Er alt vel?
- Ja. Jeg har ledt efter dig overalt. - Her er jeg...
- Har du ikke set Samantha? - Nej.
- Det tog lang tid. - Ja, der var kø.
- Men hvorfor tog det så lang tid? - Der var kø. Det var ikke sjovt.
Kø? Holdt I det samme sted i 30 minutter.
- Overvåger du mig med din taxiapp? - Hvad lavede du i 30 minutter?
Fortæl mig sandheden.
Godt. Jeg er med...
Du sagde, at jeg skulle glemme alt om at være et almindeligt par med hund.
- Og du var enig. - Ja, og du blev lykkelig.
Ja, men jeg kan bare ikke holde din frihed ud.
Du foretrækker vel din. Ligegyldig hvad var vi enige.
Men jeg holder ikke til, at du overvåger mig hele dagen.
- Truer du mig? - Nej. Jeg advarer dig.
Jeg vil ikke have sådan et liv.
Skat? Skat...
Godt.
Hvorfor kan du ikke bare sige, hvad du lavede i de 30 minutter?
Kan du huske den?
Hvor er du?
Motiveret. Motiveret.
Nej, jeg har allerede forsøgt. Han flygter bare. Han er ikke ærlig.
Jeg ved ikke, hvad det er. Han flygter, og jeg løber efter ham.
Nej, vi har end ikke dyrket sex. Kun næsten, men...
Ja, netop.
Ja, det er lige det. En intelligent pige er ikke sexet.
Men en idiot, der fniser og laver grimasser, kan man godt knalde.
Det var Baudelaire, der sagde det, ikke?
"At knalde en intelligent kvinde er en fornøjelse for pæderaster."
Ja. Det er overraskende. Jeg skal lægge på nu. Jeg ringer senere.
Ja. I lige måde. Farvel.
- Hvordan går det? - Fint.
- Du keder dig vel ikke for meget? - Nej. Jeg er vant til det.
Hvordan går det med min far? Seertallene er åbenbart ikke...
Nej. De er faldet efter sommeren, men din far er tykhudet.
Ja. Jeg ved det...
Gå du bare. Du skal ikke føle dig tvunget til at tale med mig.
Nej. Jeg føler mig ikke tvunget til det. Hvorfor siger du det?
Hvad?
Det er første gang, du taler til mig, så du behøver ikke gøre det.
Jeg har aldrig haft muligheden.
Og pludselig fik du lyst til at tale med din fars chauffør?
- Ja... - Ikke fordi jeg hørte din samtale?
Nej.
Så lad os tale sammen...
- Jeg ved alt. - Om hvad?
- Bilen. - Bilen?
- Den tilhører Castro. - Nå? Nå?
- Det gør ikke noget... - Vi bør sige noget.
- Selvfølgelig. - Spyt?
- Ja, tak. Tak, Pavel. - Lidt varm. Vil have?
Nej, tak.
- Han sagde, at den var lidt varm. - Jeg troede, det var rettens navn.
Han er sød, Pavel. Han klarer alt. Helt utroligt. Han er så hjælpsom.
Min søster er heldig, for hun er ikke let at leve med...
- Han er blevet bedre til fransk. - Du er ikke sød.
Jo. Det synes jeg. Han er blevet bedre.
Er vi enige? Du siger noget til Castro, inden vi tager hjem, ikke?
Siger du det til Castro, inden vi tager hjem?
- Jeg skal tale med dig. - Ja...
- Nå, er Vanessa kommet? - Ja.
- Hvad er der? - Intet. Hendes skæve tidsskemaer.
Hun har sikkert en anden og får mig til at tro, at...
- Du er morsom. - Hvad mener du?
Da vi var sammen, var du utro med god samvittighed-
-og syntes, at jeg var hæmmet.
Mænd og kvinder er ikke ens. Kvinder gør det kun, når de er forelskede.
Hvordan kan du sige noget så dumt? Det nytter ikke noget...
Jo. I dit program tager du imod folk, der har nogle utrolige historier.
Og jeg kender en kvinde, der har en helt utrolig historie.
Er hun kendt? Datter af en berømthed? Går hun i seng med en berømthed?
Nej. Hun er afghaner.
Hun skal udvises. Tager hun hjem, bliver hun dræbt af sin egen far.
Du må tale med Nathalie om det. Hun står for programmet.
- Hun bad mig om at tale med dig. - Hvad sagde hun?
- At det ikke lød underholdende. - Værsgo...
Hun sagde også. at programmet ikke længere går så godt, så...
- Vil du få det til at gå dårligere? - Nej, det ville ikke gå dårligere.
- Folk ville blive overrasket. - Ja. De ville blive overrasket.
Det er utroligt, hvordan du har forandret dig.
- Har du ingen holdninger længere? - Man udvikler sig.
- Kalder du det at udvikle sig? - Så du, hvad Nina skrev i sin bog?
Om os? Nej.
Hun slagter os. Har du læst bogen?
- På grund af din toupe? - Ja, og du får også en omgang.
- Mig? - Ja. Damen, der vil redde verden.
Damen, der glemmer at fodre sine børn og giver alle dårlig samvittighed.
Er det måske ikke dig? Er det min bedstemor?
- Glemmer at fodre sine egne børn? - Ja. Som ikke tager sig af dem.
Jeg kan ikke huske det ordret.
Det var godt at høre. Sikken lettelse.
Det er jo en god formel, som er værd at...
Ja, netop.
Tak. Det er rart at høre, at vi er på bølgelængde...
Nå?
Klart. Ja. Farvel...
Nej. Jeg forstår det. Farvel. Vi tales ved.
- Så programmet fortsætter, men...? - De vil ikke beholde Castro.
Ja. Du sagde det til ham, men han ville ikke lave om på noget.
Han har haft sine 15 år. Du kan ikke ofre dig for ham.
- Nej. Hun er helt utrolig. - Hvem?
Deveaux skriver: "Spiddene ser godt ud, men jeg blev ikke inviteret."
- Hvordan ved hun det med spiddene? - En gæst har vel lagt fotos ud.
- Skørt. Det er ren Big Brother. - Ja, men alle er med på den, så nej.
Jeg ligner ikke en læge, men jeg kan åbenbart godt spille sygeplejerske.
Hvor er de åndssvage. Du godeste.
- Hvem er producenten? - Blue Balloon.
- Blue Balloon? Hvem kender jeg der? - Nej. Hold op. Glem det.
- Nej. Jeg bør måske bare opgive. - Nej. Du er en god skuespillerinde.
Du gør ret i ikke at give op.
- Det siger du, fordi du elsker mig. - Ja, men du er også dygtig.
Nu drukner vi vores sorger.
Kom her, alle sammen.
Kom, kom. Gave.
Din far sagde, at jeg var med i din bog. Det bemærkede jeg end ikke.
- Jo, men... - Er den uansvarlige kvinde mig?
Det er en karikatur.
Jeg har ikke en gave med. De er allerede stenrige.
Kom. Alle sammen, kom.
- Sagde du det til Castro? - Ja.
- Nå? - Han skiftede emne.
- Hvor tjekket. - Tjekket?
Ja. Han kunne være blevet vred. Den slags er dyrt.
Nå, bilen? Nej. Det har jeg ikke sagt.
Til dig, Nathalie.
Hvorfor imiterer han altid Yves Montand?
Fordi ingen har fortalt ham, at han ikke er god til det.
Han ville ikke høre om min afghaner.
- Han skal ikke lave flere programmer. - Bliver det nedlagt?
Nej. Det fortsætter, men uden Castro.
Lort...
- Fortsætter du? - Ja, hvad skal jeg ellers gøre?
- Forstået... - Hvad?
- Ikke noget. - Du vil give mig dårlig samvittighed.
Du ved ikke, hvordan det er, så lad være med det.
Nej. Jeg er bare bagud og sidder og strikker.
Strikker?
- Det med "bagud" var måske rigtigt? - Du er utrolig.
Kom så.
Hélène, må jeg tale med dig? Jeg skal tale med dig på alene.
Kom herind. Sæt jer ned. Det går snart over.
Og nu: Jeg holde tale...
...for Nathalie.
For ny hus, og for kærlighed.
Første gang møde Nathalie, vaske motorcykel.
Vaske motorcykel. God motorcykel, stor Kawasaki 1200.
Nathalie kigge på motorcykel. Hoppe op.
Holde hårdt om mig.
Og jeg tænke: "For resten af livet."
For jeg mærke mit hjerte slå hårdt.
Men anden gang... Anden gang, Nathalie ikke komme.
Og jeg vente, vente.
- Vil du have ild? - Nej. Det er i orden.
Kan du ikke lide taler?
Jo, men det der gør mig utilpas.
Værsgo at gå. Du er ikke tvunget til at tale med mig.
Kærlighed er ikke land. Nathalie kan være serber, italiener.
- Smid tøjet. - Njet. Kærlighed er alt.
- Smid tøjet. - Kan du så holde din kæft?
Nej, Titi, slap af. Elske, ikke krig.
Nathalie... Nathalie, mit franske ikke godt.
Men kærlighed til dig god.
Og tro på liv med dig god... for evigt.
Forstyrrer jeg? Det regner ikke. Du kan godt slå din paraply ned.
Du kan stjæle mit program, men læg ikke an på min kone.
- Hold nu op. - I gik glip af en tale om kærlighed.
Lægger jeg an på din kone?
Kom, alle sammen. Kom så.
Jeg lægger ikke an på nogen. Vanessa, du må undskylde, men...
- Jeg beklager. - Sikken ridder. Bravo.
- Kom, Castro. - Nej. Jeg har ikke lyst.
Tror du, han falder for din intelligens?
Nej. Jeg ved, hvordan mænd er.
Han vil ikke føre en intelligent samtale med dig.
Og du står bare der og laver grimasser.
SMS'er du, mens jeg taler til dig?
Nej. Jeg bestiller en taxi, så du kan overvåge mig med din tingest.
Vanessa...
- Kan I høre os? - Hele dalen hører jer.
Forstod du ikke, hvad jeg sagde?
- Jeg skal tidligt op i morgen. - På en søndag?
For dyrene er der ingen søndag. De sover ikke længe.
Det gør jeg hver søndag. Og vi holder faktisk housewarming.
Skal du bare vade herind og fortælle mig, hvordan jeg skal leve?
- Man respekterer folk. - Netop.
Dette er ikke Paris. Du tror, du kan gøre, som du vil.
- Er det det, der går dig på? - Er du grevinde, så er jeg baron.
- Hvad skal det betyde? - I ser ned på os. I bestemmer alt.
Men I kan vente jer.
Ja. Så kan du halshugge mig, men indtil da vil jeg ikke se dig.
- Er der problem? - Ja. Hun kan forklare.
- Hvad er der med hende? - Det blæser vi på.
Din tale var smuk, skat.
Er alt vel?
Har du brug for noget?
Ja. Jeg ville tale med dig, fordi...
Det er indviklet. Det er lidt følsomt...
Jeg troede aldrig, at det skulle ske for mig igen, men jeg er forelsket.
- Det er dumt... - Det er ikke dumt at være forelsket.
Det er svært at sige. Du bliver overrasket, når du hører det.
Fortæl.
Du kender hende.
Du har altid kendt hende.
Det er Pamela.
- Pamela? - Pamela, Nathalies datter.
- Men hun er 20 år... - 21... Jeg ved, det er latterligt.
Det sagde jeg også. Jeg har sagt det 1.000 gange.
Og tro mig. Jeg strittede imod. Men så sagde jeg til mig selv:
"Det er absurd. Vi har det så godt sammen." Men jeg strittede imod.
Hvor heltemodigt...
Dril mig bare, men jeg lover... Jeg er altså blevet forelsket.
Hun kom ikke, fordi jeg skal fortælle Nathalie det først.
Det er ikke let.
- Var det lettere at sige det til mig? - Jeg troede, du ville forstå det.
Vanessa, gå ikke. Jeg kan ikke holde den fyr ud.
Han tror, at han er noget, og jeg så dig danse med ham...
Jeg danser med alle. Du er skør. Du burde skamme dig.
- Jeg beklager. - Nej. Du gør det igen.
- Prøv at forstå... - Jeg er ikke intelligent nok til det.
Vanessa, jeg mente...
Vanessa...
Er alt vel?
Det er bare en karikatur. Det bygger kun lidt på jer.
Jeg har aldrig glemt at fodre dig. Jeg var syg. Depression er en sygdom.
- I tilgiver ikke noget. - Hvem er "I"?
I. Børn.
Jeg mente det ikke på den måde. Jeg talte om dem, der er så gode...
Og hvad så? Er det ikke i orden at være menneskelig og god?
Er det bedre at være egoistisk og duske 20-årige piger?
- Hvem dusker 20-årige piger? - Ikke nogen.
Godt.
Det er lettere med kynikere. Alle ved jo, at far er selvoptaget-
- men han foregiver ikke at være god, så man bliver ikke skuffet.
"Vær en lort fra begyndelsen, så klandrer ingen dig for det."
Hvordan kunne jeg få en datter, der ikke tror på noget og ikke stemmer?
Jeg stemmer ikke, fordi jeg bliver tvunget til vælge mellem jer to:
Mellem din naive optimisme og fars kynisme. Det fører til det samme.
Og hvem opfandt socialhjælp? Var det din far eller mig?
- Hvad mener du med det? - Det ved du udmærket.
- Hvad har du gjort ved bilen? - Hvad?
- Forskærmen. Spil ikke uskyldig. - Nej.
Jeg er ikke dum. Jeg er træt af dine julelege. Jeg ved, at du bruger den.
- Nu forstår jeg ikke... - Bruger du den ikke privat?
- Det hænder... - Du tager dig for mange friheder.
Fordi jeg er flink, bruger du min bil og taler til mig, som det passer dig.
- Mig? - Ja. Du udtaler dig om mit program.
"Idioter sexhistorier." Hvem tror du egentlig, at du er?
Du kommer med dine meninger, morer dig med min kone og bruger min bil.
Tal grimt et andet sted, for nu er det slut. Jeg har ikke brug for dig.
- Fyrer du mig? - Ja. Den fes ind. Lige nu.
- Nu? - Hvilket sprog skal jeg sige det på?
- Jeg har ikke smadret din bil. - Så siger vi det...
- Og hvordan kommer jeg hjem? - Aner det ikke, men rør ikke bilen.
Giv mig nøglerne.
Tak.
Og jeg, som kaldte ham min helt...
Klamt.
Jeg kan love dig for, at han smuttede med halen mellem benene.
Forstå mig ret...
Skal den hund gå os på nerverne hele aftnen?
- Ved du, om nogen skal til Paris? - Nej. Hvorfor?
- Jeg kan ikke komme hjem uden bil. - Jeg kan spørge folk, hvis du vil?
- Gerne. - Samantha.
Han er hele tiden efter mig.
- Undskyld... - Du kommer på det rette tidspunkt.
Skriv det i din bog: "En kyniker iført toupé, som sælger sit ævl-
- og manipulerer med dem, der er lette at manipulere, og sniffer kokain."
- Har du lært passagen udenad? - Ja. Jeg blev bevæget af din agt.
Det er karikaturer, ikke dig og mor.
Det vil jeg blæse på. Sikken elendig kokain.
- Hvor er Vanessa? - Det ved jeg: Vanessa er...
Ved Porte de Champerret. Hvad hun laver der...
Men hun gør, hvad hun vil. Hun er fri. Vanessa er uafhængig.
- Kan du ikke stryge det men toupeen? - Far.
Det er mit privatliv. Du afslører det hele.
Siger du, der elsker at snage i folks privatliv.
- Jeg gør det med deres godkendelse. - Du manipulerer med dem.
Du hælder sprut på dem for at få dem til at åbne sig.
De siger, hvad som helst for at komme i tv.
Jeg beder dig om at stryge et ord. Er det så svært? Det går vel nok?
Alle kan se, at det er mig. Du er jo min datter.
Hvorfor tror du, at de udgiver dine bøger? Fordi du har talent?
Der er 1.000 piger, der skriver som dig.
De udgiver dine bøger, fordi du bærer mit navn.
Nogen er bakket ind i din bil. Jeg har ikke gjort noget.
Ligegyldig hvad har jeg ikke brug for en chauffør. Jeg kan selv køre.
Og jeg regner med, at du stryger det der.
- Har han fyret dig? - Ja.
I blev her længere end de andre.
Jeg går nu. Jeg har ikke mere at gøre her.
- Skal du til Paris? - Ja.
- Kan du køre mig ind til byen? - Ja.
Er alt vel?
Har du drukket?
Nej. Ikke så meget, men jeg kan ikke få vejret.
Det skal nok gå. Bare rolig.
Hold hænderne sådan her.
Gør det. Det er bare et panikanfald.
Hold dine hænder sådan her, og træk vejret.
Træk vejret langsomt. Værsgo. Fortsæt.
Sådan, ja. Fortsæt.
Ved du, hvorfor Pamela ikke kom? Fordi hun dusker med Jean-Paul.
Nå. Var det derfor?
- Synes du, at det er morsomt? - Nej, men... Ikke noget.
- Hvad? - Ikke noget.
Sig det nu.
Jeg så dig danse og syntes, at du var smuk-
- og tænkte bare på, at jeg ville kunne miste dig.
Sjov tanke...
- Går du? - Jeg skal tidligt op i morgen.
Man giver tre her, hvis du vil integrere dig. Et, to og tre...
- Karaoke er en dårlig ide... - Hun synger dårligt. Hvem er hun?
Min revisor.
Jeg kommer med radiserne i morgen.
Er det her, I er?
- Og hvor er Abbé Pierre? - Hvem er Abbé Pierre?
- Jean-Paul. - Jeg smed ham ud.
- Smed du ham ud? - Ja. Ved du, hvorfor Pamela ikke kom?
- Hun er sammen med Jean-Paul. - Hvad?
- Han dusker hende. - Hold op. Jeg væmmes ved tanken.
- Det kan ikke passe. - Hold kæft, køter.
- Sikken lurendrejer. - Ler du? Det er forfærdeligt.
Forfærdeligt? Hun er myndig. Han tvang hende ikke til noget.
Han har kendt hende, siden hun blev født. Det er klamt.
Vil I have, at han skal duske piger på jeres alder?
En ung kvinde er mere sexet. Så det er normalt.
Ungdom er smukt, og alderdom er deprimerende. Sådan er det bare.
Tal for dig selv. Det er faktisk ikke en universel lov.
- Hvad skal jeg tale med en på 20 om? - Hvem siger, du skal tale med hende?
Ungdom er attråværdig. Vær ikke hyklerisk.
Det er jeg ikke. Jeg mener det.
Godt, du har det sådan-
- for det var Horwitz' argument for at skifte dig ud.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle sige det, men du forstår det vist.
Programmet fortsætter, men med en, der er yngre.
Jeg tror ikke, at folk får det, de fortjener.
Far har opført sig skidt i 30 år uden konsekvenser.
Han er aldrig kommet galt af sted og har altid været på toppen.
Det virker godt, dit kneb.
Min eks fik angstanfald. Hun gjorde det der hver gang.
En meget intelligent pige.
Jeg har intet imod intelligente piger.
- Er Kamel sød privat? - Rigtig sød.
- Og Alain Poly, er han sød? - Ja. Han er også rigtig sød.
- Og fyren fra "Les blaireaux"...? - Han er også sød. Alle er søde.
- Går du? - Ja. Det er ved at blive sent.
- Vil du have mit nummer? - Det er unødvendigt.
- Hvad mener du? - Find mig på Facebook: Biggistar.
Du er medlem, så skriv til mig der. Så smutter vi. Jeg er træt.
- Pensionisternes idol. - Den var du ikke glad for, hvad?
Jo. Jeg er de unges idol, og du er de gamles idol. Det er komisk.
"I savner argumenter. En smule yngre, hvad er det at prale med?"
Molière, en idiot fra det 17. århundred, ikke arrondissement.
Monsieur tror, jeg er en idiot...
Nej. Men af en, der hyldes af idioter på nettet, burde du være mere ydmyg.
- Er dit publikum Nobelpristagere? - Nej, men de går ikke i børnehave.
Går det dig på, at jeg har succes? Jeg er ligeglad med dig.
Du praler om din ungdom, men tro mig, det går snart over.
Du går med toupe for at se ung ud. Så det er ikke gået over for dig.
Mand. Du er syg i hovedet.
Det er dig, der er syg i hovedet. Ja. Jeg er syg. Kom an.
- Det var da ikke noget. En lussing... - Hold nu op.
Du får at se...
- Du er færdig. - Ja. Jeg er færdig. Ja.
Pas dig selv, din idiot.
Pavel, det kan du ikke sige.
For mange indvandrere er for meget. Ikke godt. Smugling, indbrud...
- Men du er ikke en tyv. - Det er ikke det samme.
Jeg arbejde, være altid korrekt. Ikke det samme.
- Du vil altså ikke skrive under? - Jo, skrive under.
Godt. Jeg forstår det ikke rigtig, men...
- Sådan, ja. - Tak, Pavel.
Det var så lidt...
Tak.
- Idioten gav mig ondt i håndleddet. - Du behøvede vel ikke...
Det er vel ikke den idiot, der skal erstatte mig? Biggistar. Dumt navn.
Nej. Han skal lave et ungdomsprogram.
En æra er slut. Jeg kan altid arbejde på en tv-shopkanal.
Hold nu op. Du kommer igen. Du får altid 1.000 tilbud.
Nej. Jeg får ikke 1.000 tilbud. De tider er forbi.
Vi skal alligevel lave sæsonen færdig.
Hvis I ikke har noget at tabe, kan I vel invitere Azadé min afghaner?
Hold nu op. Lad mig se, hvad Pavel laver.
- Har hun noget god hash? - Hvor er I forfærdelige.
Helt ærligt. Hvad fanden skal afghaneren lave i mit program?
Publikum er træt af elendighed. De vil have brød og spil, ikke?
Jo. De svage kan falde døde om.
Sådan har det altid været. Der er løver og gazeller, stærke og svage.
- Hold nu op. - Ligegyldig, hvad du mener.
Jeg gør mig ingen illusioner om mennesket.
Det er måske ikke politisk korrekt.
Glem det. Hvad skulle Azadé lave i sådan et lorteprogram?
Nej. Undskyld: Dit ikke-politisk korrekte program.
Skal vi gå? Nå, ja. Vi kom til at påkøre din bil, da vi kom.
Vent lidt... Vent her.
- Lort. Kom. - Hvad laver du, Jean-Luc?
For helvede. Venner. Der er en fyr med et gevær.
Hvad sker der?
Hvad laver han med et gevær? Han er skør. Pas på, Pavel. Nej. Pavel!
- Løb, Patrick. - Tag den med ro.
Det skal nok gå. Tag den med ro.
Festen er vist slut...
- Så meget smadrede jeg ikke bilen. - Nej.
Bliver du ofte så voldelig?
- Nej. Det var første gang. - Det var godt.
Er du vred?
Nej. Sjovt nok.
Jeg ved slet ikke, hvad jeg føler.
- Din far har fået succes på nettet. - Du går med toupe for at se ung ud.
Sikken idiot.
Mand. Du er syg i hovedet.
Det er dig, der er syg i hovedet.
Galning. Lås ham inde.
Horwitz kan rende mig.
Ja?
Ja, jeg...
Nå?
Det lyder godt. Det glæder mig. Godt. Så tales vi ved i morgen.
Lampen ude i gangen er i stykker.
Det var Horwitz. Jeg elsker denne branche.
Castro og Biggistars skænderi blev viralt. Så Castro er populær igen.
Jeg forstår det ikke...
- Lader de ham fortsætte? - Han overvejer det.
Castro har stadig noget at sige. Han er endnu ikke færdig.
- Min lille vendekåbe... - Hvorfor siger du det?
Ikke for noget.
- Jeg bliver ikke boende her længe. - Hvorfor ikke?
Jeg...
Jeg begynder med at dræbe den hund, så får vi at se...
Synd, at batteriet var fladt, for det lød godt.
- Du har da taget en masse fotos. - Ja.
En anden gang...
Martin Speich www.btistudios.com