Є ще одна людина, яка знає про цю таємницю.
Цю людину звати…
Юн Тео.
Це її хлопець.
Тео
знає про мої здібності?
То це правда.
Отже, Юн Тео справді твій хлопець.
Але…
як так?
Людиною, яка розповіла мені про це,
був професор аспірантської програми Тео, пан Ііяма.
Пан Ііяма помітив, як ти використовуєш здібності,
і вирішив розповісти усе Тео.
Але Тео знав про цю таємницю
ще задовго до цього.
Я боюсь, що їх чекатиме лихо, якщо усе залишити так.
Тому я хотів
попросити вас допомогти мені розлучити їх.
Ти йому віриш?
Вважаєш, Тео знає про мої здібності?
Я не вірю.
Якщо припустити, що він приховує від тебе те, що знає,
ймовірніше, в нього є на це якісь вагомі причини.
Ти готовий до наслідків?
Тепер підсумуємо.
Перше.
Чи дійсно Тео знає про твої незвичайні здібності?
Друге.
Якщо так, то з яких пір?
Третє.
Яка роль професора Ііями у цьому всьому?
Мене більше всього хвилює інше.
Якщо Тео вже знає про мої здібності,
чому ж він приховує це від мене?
Гарне питання.
Чому він не розповів про це саме тобі?
Почнемо з цього.
Як?
Мабуть, спитай його прямо…
Не можу.
Я навіть не впевнена, чи дійсно він знає…
Тоді залишається лише переклад.
Переклад чого?
Його думок на корейській мові, звісно.
Яким чином?
У нас якраз є дуже зручна нагода.
Зустріч співробітників з директором
Зустріч співробітників?!
Сьогодні по графіку начебто… Каме.
Знаєш, я з нетерпінням чекаю цих щорічних зустрічей.
Що, справді?
Ти не хвилюєшся?
Директор уважно слухає навіть моє базікання про доньку.
Так, перенесемо зустріч з ним на наступний тиждень.
Отже…
Треба діяти!
Ти зможеш бачитися з Тео
і робити вигляд, що нічого не знаєш?
Ти маєш рацію.
Якщо ти хочеш відчинити двері до серця Тео,
спочатку треба…
постукати в них.
Переклад команди «Просто так»
Я тебе кохаю
9 серія
Так.
Проходь.
Ходімо вип'ємо каву?
Спочатку я хочу перевірити твій рівень стресу.
Рівень стресу?
Так, саме так.
Це частина перевірки.
Добре.
Тоді я почну.
Гаразд.
В одному містечку
жили гарні друзі — видра та собака.
Видра?
У пана Видри був смачний мандарин.
Але він приховав це від пана Собаки.
У видри був мандарин?
Але виявилося, що пан Собака знав про цю таємницю.
Видра з мандарином…
Отже…
Припустимо, що ти — пан Собака.
Як би ти діяв?
*Мандарин? Не морський їжак чи молюск?
Сонге тоте апто?
Сонге тоте апто.
«Відправити»?
Що?
Видри не їдять мандарини.
Я розумію, але…
Вони полюбляють морських їжаків та молюсків.
Суть не у цьому…
А ще видри та собаки мешкають у різних середовищах.
Я ж кажу, суть зовсім не у цьому…
*Суша та море. Це різні середовища.
Падара юччі.
«Тут є зелена цибуля».
Так не годиться.
Місія провалена, відміна
Щось не так?
Ні…
Закінчимо перевірку рівня стресу.
— Так швидко? — Так, цього досить.
— Директоре. — Так?
Можливо, ви хочете ще про щось запитати?
Ставте будь-яке питання.
Дякую, що приїхали.
Сподіваюсь, наша пропозиція задовольнить вас.
Так. Я уважно ознайомлюся з нею.
Дякую.
Якщо ви вільні, пропоную відвідати наш офіс. Він поруч.
Я познайомлю вас з директором.
Добре. Я з радістю.
Каме,
можна поглянути діаграму продажів за цей місяць?
Дякую.
Переходимо до операції «Унікальна Сі».
Ти продовжиш дізнаватися правду в думках Тео.
Спробуй план з ночівлею!
«Я не хочу йти додому».
А я тим часом сходжу до професора Ііями.
Не хвилюйся. Я вже усе продумала.
Прошу. Це наш офіс.
Він розділений на дві секції: побутовий та кухня.
У секції побуту ми проводимо обговорення щодо різних товарів.
А на кухні наш персонал…
Тео…
ти дійсно знаєш про мої здібності?
Пані Мін?
— Дозвольте вас познайомити… — Вибачте.
Я піду. Перепрошую.
Пані Мін?
Це мій робочий стіл.
Що ж, я таке й очікувала побачити.
Бачу, ви повністю зосереджені на своєму дослідженні.
Скажіть… де я можу знайти професора Ііяму?
Хочу привітатися.
Його зі вчорашнього дня немає.
Он воно як?
Цікаво, чому…
Не знаю.
Можливо, він зробив якесь нове відкриття.
Тоді я вже піду.
Чекайте.
Ви справді просто підете?
Так… А що?
Це моє робоче місце.
Іншими словами, це ваш шанс більше дізнатися про мене.
Чи тільки мене це цікавить?
Ви не бажаєте краще пізнати мене?
Ікемото Махіро Нове повідомлення
Професора Ііями немає на місці.
Він декілька днів вже не з'являвся.
Тео!
Директоре, щось трапилося?
Не хочеш
влаштувати побачення у мене?
Побачення вдома?
Так. У мене вдома.
Я не проти.
Ходімо… на наше перше побачення вдома.
Це святковий морський слимак.
Зрозуміло, зрозуміло.
Той вид, який я хотів досліджувати, в деяких регіонах вважається зникаючим,
тому я обрав схожий — і це святковий…
Зрозуміло.
Давайте уже зустрічатися.
Що?
Так ми зможемо краще пізнати один одного.
Я ж казав,
що мені потрібна інформація.
Але ми ніколи не зрозуміємо наші почуття, якщо не почнемо діяти активніше.
Ваш хід думок відрізняється від мого.
Проте ви цікавитеся мною саме тому,
що не розумієте, чи не так?
Зрозуміло.
То ось чому я так зацікавився вами.
Ви зацікавилися…
мною?
Звісно. І дуже.
Тоді давайте зустрічатися.
Слушна думка.
Виживають ті види, які приймають зміни та адаптовуються до них.
Що?
Світ на порозі масового вимирання.
Треба разом пережити ці випробування.
Що поробиш.
Я покажу тобі, як буду виживати,
як твоя пара.
Ви чого?
Сьогодні вечеря на мені.
Це така честь!
Зробимо фото.
— Юрі. — Так?
Поглянь сюди.
*Раз, два, три.
— Кімчі. — Кімчі?
— Кімчі. — Кімчі.
*Як мило.
Я вже давно не готувала,
тому трохи повільна.
Нічого. Я допоможу тобі.
Так.
Дякую.
Виглядає смачно!
Скуштуємо?
Дозволиш і мені?
Смачно?
— Дуже! — Я рада!
Але сундубу мами…
ще містить це.
Устричний соус?
Додаш його?
Скуштуй.
— Смачно! — Отож-бо!
Так ось він, секретний інгредієнт сундубу божества.
Запам'ятаю.
Що ж…
Смачного.
*Смачного.
Я давно хотіла запитати. Що це означає?
Це означає «ласуй досхочу». Якщо дослівно.
*Смачного.
Як мило з твого боку.
*Смачного.
— Скуштуємо. — Скуштуємо.
Отже…
Дякую за їжу.
*Було смачно!
Сподобалося?
Звісно. Це ж готувала урі Юрі.
Урі Юрі?
Що це означає?
*Урі Юрі.
Означає «моя Юрі».
Урі Юрі…
Тобто «твоя» — це «урі»?
Тільки на «у»
треба сильніше зібрати губи.
Замри і не рухайся.
*Моя кохана Юрі.
Зачекай.
П'ять хвилин.
Що за план з ночівлею?
Запам'ятай, Юрі.
Ніщо не зрівняється з часом голубків.
Час голубків?
В такі моменти можна запитати про що завгодно.
Отже, час голубків…
*Тримай.
Тримай.
*Моя Юрі.
Тео…
я…
Юрі.
Ми…
Юрі!
Вибач за очікування.
Що таке?
А, та пусте.
Юрі. Давай вдягнемо їх.
Вони парні.
Парна піжама.
Парна піжама?
Як я виглядаю?
Дуже мило.
*Зараз вона ще миліша.
Сідай.
Так…
*Раз, два, три.
— Кімчі. — Кімчі.
А тепер… ччан.
Ччан?
— Тримай. — Дякую.
— *Вип'ємо. — *Вип'ємо.
Моя Юрі…
Вибач. Не втримався.
*Блаженство…
Тео, скажи…
Так?
Тобі подобаються книги?
Звісно.
Я багато читав, поки був студентом.
А…
книги з картинками?
З картинками?
Або манга?
Так, подобається.
Які жанри?
— Подорож у часі. — У часі…
Надприродне? Це цікавий жанр.
Так.
Ти б хотів
потрапити в минуле чи майбутнє?
Треба подумати…
В теперішнє.
Теперішній — найкращий час.
Тоді…
припустимо, в тебе є надприродні здібності.
Яку б ти собі хотів?
Надприродне…
Які, наприклад?
Наприклад…
Здібність зупиняти час.
Ні, не хочу.
Я не зможу спілкуватися з тобою.
Можливо, телепортація.
Оця мені подобається.
Я одразу з'являвся би, коли тобі щось потрібно.
А якщо…
здібність читати думки?
Якби я теж міг читати думки інших…
Мені час.
Вже пізно! Треба швидко йти!
«Теж»?
— За роботу. — Звісно.
Айхаро, чекаю звіт.
Добре.
Так?
— Мотомія, ти вільна? — Так.
Це стосовно інвестора.
Корейська фірма хоче надати нам венчурний капітал.
Скоро дадуть відповідь.
Чудові новини. Дякую.
Ось інформація про них.
Подивись.
Мін Хана
Мін Хана…
Ми зацікавили її після зустрічі на Хоккайдо.
Зустрічі на Хоккайдо?
Щось не так?
Ні. Я обов'язково ознайомлюсь.
Я повідомлю, коли вони подзвонять.
Звісно. Дякую за працю.
Мін Хана.
Рідне місто: Сеул.
Невже…
вони знайомі?
*Тео.
*Тео, ти так виріс.
*Це справді ти, нуна.
*Ти зовсім не змінилась.
*Як справи?
*Що тебе сюди привело?
*Хотіла дещо запитати.
*Яке гарне місце.
*Про що ти хотіла запитати?
*Я не очікувала, що ти
*запам'ятаєш свою сусідку з часів, коли проживав на Хоккайдо.
*Тому ти пішла, вручивши візитівку?
*Я була
*рада побачити на конференції, що в тебе усе добре.
*Але вчора…
*я побачила тебе з пані Мотомією.
*Скажи,
*в неї такі ж здібності, як в мене?
*І зараз ви з нею зустрічаєтеся.
*Я маю рацію?
*Тео.
*Так не можна!
*Чому саме з нею?
*Ти знаєш про наслідки…
*Тео.
*Ти не вмієш брехати мені.
*Ти це знаєш.
*Усе буде гаразд.
*Я не боюсь наслідків.
*Коли ми зустрілись на конференції…
*Приємно познайомитися.
Мін Хана
*Я здогадався,
*що у вас з нею однакові здібності.
*Так я й зрозумів.
*Але мені подобається Юрі.
*Мої почуття не зміняться,
*незважаючи ні на що.
*Але…
*тобі ж відомий… кінець історії?
*Ви не можете бути разом.
*Розлучіться, поки щось не трапилося з вами.
*Я сам вирішу.
*Я понесу цю відповідальність за нас обох.
— *Але… — *Неважливо,
*що було в минулому
*і як закінчилася книжка,
*я ніколи не покину її.
*Дякую за підтримку.
*Побачимося.
Ти втратила довіру до нього?
Я не знаю, про що він думає
і що відчуває.
Усе це
бентежить.
Людям важко намагатися повністю зрозуміти інших.
Проте… я впевнений, що тобі ніколи не доведеться
сумніватися в його коханні.
*Вибач, Тео.
*Це заради тебе.
Ви хотіли поговорити про інвестиції?
Ні.
Ввечері я тимчасово маю вилетіти в Корею.
Я хотіла
якомога швидше передати дещо важливе пані Мотомії.
Мотомії?
Я можу передати.
Звісно.
Книга з малюнками?
Навіщо вона Мотомії?
В книзі
описана моя історія.
І її кінцівка…
Ханаока? Що трапилося?
Мотомія.
Ти справді чуєш?
Ти чуєш…
мої думки?
Пробач. Я не хотів перевіряти тебе.
Треба поговорити.
Приходила Мін Хана.
Хотіла побачити тебе.
Вона просила передати тобі.
Це ж…
Вона просила… передати її слова.
В книзі… описана моя історія.
І її кінцівка
розповідає, що насправді трапилося зі мною і коханим.
Я не хочу,
щоб їх спіткала така ж доля, як нас.
Що насправді трапилося?
Яка доля?
«Дівчинка побігла поспіхом.
Вона поспішила до коханого».
«Проте… доля
не стала чекати їх».
«Хлопчик став яскравою зіркою на небі.
Виблискуючи високо в небі, він щосили кричав
палкі слова кохання.
Однак його голос жодного разу не досяг дівчинки».
Кінець
Спочатку
я не міг повірити в слова пані Мін.
І вирішив дізнатися.
Пробач.
Я звернувся до Нішіни за допомогою,
оскільки вона знає корейську.
Ось…
записи з університету пані Мін 22-річної давнини.
В той час пані Мін зустрічалася зі студентом.
Однак він не випустився,
24 вересня. У Соно (Факультет бізнесу, 1 рік навчання) Помер
бо помер.
Вочевидь, «доля», про яку вона казала,
стосувалася того, що вона втратила коханого.
Я впевнений.
То він знав…
Тео знав…
Ось чому Тео завжди…
Проведемо вихідний завтра разом?
Я згоден! Поїдемо в Корею?
Завжди…
цінував той час, який проводить зі мною.
І я зараз дуже щасливий.
В теперішнє.
Теперішній — найкращий час.
Юрі?
Щось трапилося?
Скучила за тобою.
Я радий. Проходь.
Юрі, ти ще не вечеряла?
Що приготувати?
Вибач.
За що ти вибачаєшся?
— Треба поговорити. — Давай
спочатку повечеряємо.
В мене є чапче.
Дай п'ять хвилин. Я розігрію.
Сідай поки що.
Тео.
Вислухай мене.
Знаєш,
зустріч з тобою
і момент, коли я закохалася,
допомогли мені зрозуміти,
що означає по-справжньому кохати когось.
Було приємно,
нестямно,
лячно
і радісно.
Я не знала, що можу пережити стільки почуттів.
Цим я
зобов'язана тобі.
Дякую тобі.
Я хочу сказати,
що кохаю тебе.
Тому ми повинні розлучитися.
Чому?
*Вона… зрозуміла, що я?..
Ти зрозуміла?..
Мене це не хвилює.
Тому що я
дуже кохаю тебе.
Юрі…
*Не йди.
Дякую.
Каджіма.
Не йди
*«Хлопчик став яскравою зіркою на небі».
Юрі!
*«Виблискуючи високо в небі, він щосили кричав
палкі слова кохання.
Однак його голос жодного разу не досяг дівчинки».
*Навіщо ти написала таку сумну історію?
*Бо мій коханий також став
*зіркою, як цей хлопчик.
*Бо я кохала його усім серцем…
*Запам'ятай, Тео.
*У цьому світі
*є люди, в яких ти не повинен закохуватися.