traducerea și adaptarea danatom @ titrari.ro
Trebuie fixat nivelul sonorului. Vreți să spuneți ceva?
Tradu-mi. Ce-a spus?
- Ce ați spus? - Trebuie fixat nivelul sonorului.
Vor o probă de sunet. Vreți să spuneți ceva la microfon?
Unu, doi, trei...
HAVANA MAI 1964
- Preferați alt loc? - Nu, e în regulă.
Sunt gata.
Dacă recentele eforturi ale SUA de a-i ajuta pe latino-americani
ar avea succes, dacă liderii lor ar vrea
să implementeze reforma agrară și reforma fiscală,
dacă nivelul lor de trai ar crește,
atunci mesajul revoluției cubaneze
nu și-ar pierde forța?
BATISTA IA PUTEREA ÎN CUBA!
CUBA MARTIE 1952
MEXICO CITY IULIE 1955
Faceți ce vreți, dar nu vă puneți cu americanii.
E foarte simplu. Noi trebuie doar să punem la cale o lovitură de stat.
Ce a făcut Batista? A dat o lovitură de stat și, într-o singură zi, a ajuns la putere.
Important e să ajungem la putere. Restul nu contează.
Ba nu e important să fii la putere, ci să știi ce să faci cu puterea.
- Așa este. - Lovitura asta trebuie să se bazeze pe principii.
Haideți să mâncăm. Fidel întârzie.
Argentinianule, hai să mă ajuți.
Nu cred că trebuie să facem concesii, ci să stabilim condiții.
- Scuze pentru întârziere. - Era și timpul!
Bună seara. Îmi pare rău că am întârziat.
El e Ernesto.
- Doctorul argentinian. - Îmi pare bine.
- Haideți la masă.
20% dintre cubanezi trăiesc permanent în șomaj.
1,5% dintre proprietarii de pământ dețin 46% dintre terenuri.
Jumătate din populație trăiește fără electricitate și mai mult de jumătate trăiește în "bohios".
Scuză-mă, ce e un "bohio"?
- Ce-i un "bohio" în Argentina? - Un bordei.
37% nu știu să citească, nici să scrie.
Mortalitatea infantilă e până la cer.
Pe lângă toate astea...
în timp ce bandiții dictaturii
ucid pe oricine îndrăznește să protesteze,
funcționarii publici, care sunt cei mai corupți,
fură sute de milioane de dolari din averea poporului
și îi depun la bănci din SUA și Europa.
La fel se întâmplă în toate țările din America Latină.
În ultimii ani
balanța comercială între SUA și Cuba
a înclinat în favoarea SUA cu circa un miliard de dolari.
Ce înseamnă asta?
Că această insulă săracă din Caraibe
contribuie la creșterea economică a celei mai dezvoltate țări din lume.
Sigur. Așa cum spunea și Marti, dacă SUA ar scoate Spania din Cuba,
ar trebui să-i scoatem pe americani de-acolo după aceea.
Ai un vas?
Bani?
Încă nu.
Luptători?
Am reușit să strecurăm 30 în Mexic. O să mai aducem.
Crezi că sunt nebun?
Puțin.
Foarte bine.
Puțină nebunie nu strică.
Fidel era foarte sigur că vom pleca spre Cuba,
vom ajunge acolo,
vom lupta
și vom învinge.
Așa că, în noiembrie 1956, am plecat din Mexic,
pe un vas găurit,
cu 82 de oameni la bord.
Dar numai 12 dintre ei au scăpat cu viață
și au fost martori la victorie.
NEW YORK DECEMBRIE 1964
Ucigașule! Asasinule!
Afară din Cuba, Che! Criminalule!
Dintre locotenenții cei mai apropiați ai lui Fidel Castro,
unul dintre cei mai influenți
este maiorul Ernesto Che Guevara...
... revoluționarul argentinian care a devenit cetățean cubanez
și, ca ministru al industriei,
controlează acum economia cubaneză.
Maiorul Guevara este marxist, militar, medic și, de asemenea,
autorul unui manual despre lupta de gherilă.
Are 36 de ani,
este supranumit "creierul" revoluției
și reprezintă puterea din spatele lui Fidel Castro,
deși nu recunoaște aceasta.
CUBA, MARTIE 1957 LA 640 KM DE HAVANA
De atunci, pentru noi au fost 10 zile groaznice.
Nu puteam să merg decât ținându-mă de copaci
sau folosindu-mi pușca drept toiag.
Și, de parcă n-ar fi fost îndeajuns,
soldatul care mă însoțea
intra în panică de câte ori, din cauza astmului meu,
aveam o criză de tuse.
Soldați! Vin niște soldați. Sunt mulți.
O să ne omoare! Trebuie să ne ascundem.
Aia e casa lui Epifanio.
Închide ușa.
Unde e Fidel?
Numele meu e Ernesto Guevara. Pe tine cum te cheamă?
Jorge Sotus. De ce?
Pentru că am ordin de la Fidel să preiau comanda aici
și să vă duc acolo unde e el.
De unde ești?
Din Argentina.
N-am încredere în nimeni. Comandantul acestor militari sunt eu.
Frank Pais mi-a ordonat să-i duc
la Fidel.
Atenție! Ne odihnim aici 5 minute.
Stați jos.
Ce se întâmplă?
- Vine Fidel. - Du-te și spune-i doctorului.
- În picioare toată lumea! - Vine Fidel.
Ridică-te.
Haide, sus. Ia-ți pușca.
În sfârșit!
- Mă bucur să te văd, Fidel. - Totul e în regulă?
Da. Uite-l și pe Epifanio.
Raul, ce mai faci?
- Foarte bine. - Mă bucur.
- Cum a fost în vacanță? - Vacanță? Care vacanță?
Almeida...
Salut, Ramiro.
- Ce mai faci, Vilma? - Mă bucur că te văd.
Vilo...
Bună, Celia.
Mulțumesc.
Auzi?
Fidel vrea să discute cu tine despre ce s-a întâmplat cu Sotus.
Lasă-l să spună ce are de spus.
Dacă zici ceva, o să creadă că te aperi
și asta n-o să-i placă.
Ție ți-am spus să faci rost de oameni.
N-am nimic împotriva lui Jorge Sutus, dar...
cum ai putut permite cuiva lipsit de experiență să fie la comandă?
Încă ai complexul că ești străin, dar trebuie să scapi de el.
Te-ai antrenat împreună cu noi,
ai venit pe același vas cu noi, ai fost rănit luptând împreună cu noi.
Ești la fel de cubanez și de revoluționar ca noi toți, cei de-aici.
Vom forma trei coloane de marș.
Raul o va conduce pe prima.
Almeida, pe cea de-a doua.
Și Jorge Sotus va fi la comanda celei de-a treia.
Am studiat cât s-a putut, am terminat liceul
și apoi am lucrat ca mecanic vreo doi-trei ani.
După aia am livrat lapte prin toată regiunea. Am fost și boxer.
Și am lucrat și la circ. Eram magician, printre altele.
La circ? Câți ani ai?
Douăzeci.
- Cine ți-a dat-o? - Celia Sanchez.
Parcă ar fi John Wayne.
- Un cowboy din vestul sălbatic. - Un cowboy mai mic.
Da, micul cowboy!
Micul cowboy!
Armata patrulează într-una pe-aici, Fidel.
Ar fi foarte ușor să le luăm gâtul unora de-ai lor.
- Trebuie să avem răbdare. - Bine, dar ar fi destul de ușor.
- Am face-o ușor și repede. - Nu, ascultați-mă puțin.
Dacă atacăm un camion,
vor crede că a fost un accident pe șosea.
Dar, dacă lansăm un atac masiv asupra garnizoanei din Uvero,
armata nu va putea ascunde victoria noastră.
Și asta ar avea un impact psihologic imens.
Înțelegeți?
28 MAI 1957
Sotus nu e pe poziție.
Dar nu ne putem mișca pentru că se luminează de ziuă.
Nu știu dacă ceilalți sunt la posturi. E greu de spus.
Fir-ar să fie, am ratat!
La pământ, fir-ar să fie!
Am un înger păzitor!
Ești bine?
- Sunt rănit la braț și la picior. - Stai liniștit.
Să nu adormi.
În "Război și pace", Tolstoi spune
că, potrivit artei războiului,
cu cât o armată are mai mulți oameni,
cu atât va fi mai puternică.
Pe de altă parte, recunosc că,
într-o operațiune militară,
forța unei armate este și rezultatul
înmulțirii masei ei cu ceva.
Un "x" oarecare.
Acest "x" nu e altceva decât curajul militarilor,
avântul lor, mai mare sau mai mic, de a lupta
și a de înfrunta pericolul.
Cei care vor cu adevărat să lupte
și înțeleg de ce o fac,
indiferent împotriva cui,
sau dacă sunt conduși de genii militare
ori de persoane normale,
sau dacă luptă cu pumnale ori cu puști
care trag 30 de gloanțe pe minut,
acești militari vor fi mereu
în rândul celor puternici
și vor fi învingători.
Dă-i foc!
Ernesto, ce facem?
Atacăm garnizoana.
Haideți!
Luați asta, nenorociților!
Din acel moment, Batista a început să închidă garnizoanele
împrăștiate prin munții Sierra Maestra.
Fidel avusese dreptate.
Așa cum spusese și Jose Marti,
cine pune stăpânire pe Sierra Maestra pune stăpânire pe Cuba.
Dintre ai noștri, șase au murit și 17 sunt răniți.
Dintre ei, șase nu pot merge.
- Cum se simte Almeida? - Bine. Au grijă de el.
Pregătește-i pe prizonieri, că vin cu noi.
Scuză-mă, doctore...
Nu știu ce să fac într-o situație ca asta.
Omul ăla se asfixiază.
Băieți, trebuie să plecăm! Haideți, repede!
Haideți, băieți!
Lasă aia.
Haideți să mergem. Și tu la fel. Ajută-l.
Che, trebuie să plecăm imediat.
Tâmpitule, lasă aia, fir-ar să fie!
Să plecăm! Haideți!
Ferma lui Israel Pardo nu e departe.
- Ernesto poate duce răniții acolo. - Nu.
Când se pun pe picioare
venim după voi.
Poate fi foarte periculos.
Toată zona va fi năpădită de soldați.
Fidel, nu avem altă alternativă.
Stai să mă gândesc.
În orice caz, lasă-le cele mai bune arme.
Așadar Fidel începuse atacul spre vest.
Nu v-ați simțit frustrat, ca revoluționar,
să aveți grijă de 20 de răniți,
în timp ce avansați spre interiorul insulei?
Un adevărat revoluționar
să află mereu acolo unde e nevoie de el,
chiar dacă nu participă la luptă în mod direct.
Uneori mai face și altceva.
Caută alimente, îngrijește răniții sau îi cară kilometri întregi.
Trebuie să se facă util.
Despre asta e vorba.
Atunci ați descoperit pentru ce luptați?
Mereu am știut pentru ce lupt.
Totuși, pot să spun că în timpul acelui drum cu răniții,
în iunie '57, am devenit luptătorul care sunt astăzi.
Și, când ți se întâmplă asta, nu ai decât o cale de ales.
Se pare că nu veți înceta niciodată să fiți un revoluționar.
Nu am de gând să ies la pensie.
Rana s-a infectat.
Trebuie să rămână descoperită.
Trebuie să stau în fundul gol?
Fir-ar!
Hai să culegem niște guave înainte să ne întoarcem.
Stai pe loc, amice.
Voi ce faceți aici?
- Suntem localnici. - Cum te cheamă?
- Israel. - Israel și mai cum?
Israel Pardo.
- Și pe el cum îl cheamă? - E fratele meu, Guile.
- Ernesto Guevara. - V-am speriat?
Guile...
Bine, frate, bine.
Trebuie să-l ducem la spital.
Dă-mi ceva să beau.
E cineva de încredere unde să-l putem duce?
Dificil.
Soldații le spun localnicilor că rebelii îi ucid și le fură mâncarea.
Mama-i de pe-aici, iar tata-i din Haiti.
După ce el s-a luat cu mama
ne-am mutat la ferma unuia pe nume Juanito Echevarria.
El ne-a dat un petic de pământ, ca să cultivăm cafea.
Dar a trebuit să-l arăm, să-l însămânțăm
și să-i dăm lui o treime
din tot ce am recoltat.
Dar, într-o zi, lui Juanito i s-a năzărit să ne gonească de-acolo.
Când tata a aflat că trebuie să plece
s-a proțăpit în fața lui Juanito Echevarria și i-a zis:
"Eu plec, dacă așa vrei, dar trebuie să-mi plătești.
Să-mi plătești pentru că am muncit patru ani aici, Juanito Echevarria."
Știi cât ne-a dat Juanito Echevarria pentru 4 ani de muncă?
100 de pesos.
100 de pesos i-a dat lui tata, după patru ani.
Cu grijă.
Bine.
Uite glonțul pe care l-am scos din tine.
Ai fost foarte curajos.
- De-acum o să mă simt mai bine. - Da.
Bună dimineața. Putem să vă machiem?
- Comandante, vor să vă machieze. - Nu.
Poate doar puțină pudră.
- Mă scuzați, se poate puțină pudră? - În regulă.
200 de milioane de latino-americani au murit de foame.
Toți acești oameni au contribuit
la dezvoltarea economică a Statelor Unite.
O revoluție nu poate fi exportată.
O revoluție se naște din oprimarea popoarelor
Americii Latine de către guvernele lor.
Și de aici derivă...
Aș dori să vă mai întreb ceva, neoficial.
- Se poate? - Bine, e în regulă.
Dacă nu muncesc, nu mănânc. Și tu huzurești.
Vino să muncești în Cuba.
Aici se câștigă bine.
Popoarele lumii a treia trebuie să lupte
pentru propria libertate.
Chiar dacă asta înseamnă sfidarea blocului sovietic?
Bineînțeles. Pentru noi, cubanezii, nu contează niciun bloc.
Pentru noi contează dreptatea.
SUA vor să plătim un preț foarte mare
pentru traiul nu foarte tihnit pe care îl avem astăzi.
Și nu suntem dispuși să plătim un preț care să treacă
dincolo de granițele demnității umane.
La ce mai folosește ONU, dacă destinul nostru depinde
de Organizația Statelor Americane,
din care am fost dați afară și cu care nu avem nicio legătură?
Mă scuzați, domnule comandant.
Mai aveți nevoie de mine în seara asta?
Băiețaș, nimeni nu e indispensabil și nici de neînlocuit.
Așa că nu te crede indispensabil.
Haide, du-te la treaba ta.
Acum vă voi face un mic control medical.
Mai întâi mă uit la urechi. În regulă?
Muncești mult și mănânci prea puțin.
Maria, trebuie să mănânci carne de câte ori poți.
- În regulă? - Mulțumesc, domnule doctor.
- Să mergem, Laura. - La revedere, Laura.
Mami, omul ăla e un mincinos. Le-a spus același lucru tuturor.
- Unde vă doare? - Nu mă doare nimic.
Am venit doar să vă văd, pentru că nu mai văzusem un doctor.
Acum vedeți unul. Sunt chiar aici.
Mă scuzați...
Vreți să-mi dați bidonul ca să-l umplu?
Mulțumesc, Guile.
Domnule doctor, vreau să merg și eu cu voi.
Învață mai întîi să citești și să scrii.
- O să învăț. - Foarte bine, Guile.
Dar nu pot să te iau pentru că n-am să-ți dau o pușcă.
Nu contează, vreau să ajut.
Avem nevoie de ajutorul tău aici.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
- De unde veniți? - De la Bayamo.
Toți?
Cine are pușcă poate rămâne.
Cine nu are să plece chiar acum.
Esteban, vino încoace.
Nu ți-am spus să aduci numai oameni care au o armă?
Dacă suntem atacați, cum naiba se vor apăra?
Ai băut ceva?
Nu.
De unde o ai?
De fapt, am găsit-o.
Cum îți zice?
Corbul.
Câți ani ai?
Douăzeci.
Grozavă pușcă ți-au dat, nu?
Trebuie să fii un privilegiat.
Dacă mă simpatizau, îmi lăsau pușca mea,
nu-mi dădeau plesnitoarea asta.
Dacă eram privilegiat, eram șef de coloană.
Și acum luptam, nu ne plimbam prin munți.
Dacă-mi permiteți...
Aseară am fost de gardă și schimbul nostru nu a venit.
- Am stat până la șase dimineața. - I-am căutat și i-am găsit dormind.
Noi vrem să respectăm regulamentul, dar așa nu se poate.
Joel...
Nu ai organizat tu garda de azi-noapte?
Ba da. De ce?
Pentru că Omar și Carlos au stat 4 ore pentru că nu le-a venit schimbul.
Ce tâmpiți!
Ba nu, singurul tâmpit ești tu.
Eu? De ce?
Ernesto, ar fi trebuit să știe unde dorm cei care urmau să-i schimbe.
- Nu sunt eu de vină. - Cine naiba te crezi, Joel?
Era răspunderea ta.
Tu ai organizat garda, așa că trebuia să asiguri schimbul.
- Du-te naibii! - Am înțeles.
La noapte vei face de gardă patru ore.
Concentrează-te!
Gata, Che.
Esteban s-a dus să se întâlnească cu Corbul, la oficiul poștal.
- Când a plecat? - Acum vreo jumătate de oră.
Ticăloșii ăștia au șters-o!
Bandera, vino încoace.
Esteban și Corbul au plecat. Trebuie să-i găsim.
Suntem de-ai lui Fidel.
Căutăm mâncare și bani.
Pune banii aici, în sac.
Comandantul vrea să vorbească cu fata dumitale.
I-am căutat peste tot.
Și nimic.
Bine.
Imperialismul nu poate fi învins
dacă nu este învins principalul lider,
Statele Unite ale Americii.
În sistemul capitalist
oamenii trăiesc ca într-o cușcă invizibilă.
De exemplu, ei cred că oricine poate reuși prin forțele proprii,
dar nu înțeleg că șansele celor mai mulți dintre ei
depind de forțe pe care nici măcar nu le pot vedea.
Urâtă treabă.
Avangarda să fie mereu cu 100 de metri înainte.
Trebuie să-i îngropăm.
A ta e împărăția cerurilor, puterea și slava, în vecii vecilor.
Amin.
Niște localnici spun că se duc lupte la baza militară din Estrada Palma.
Au zis că Raul e rănit și că armata se îndreaptă spre noi.
Las-o baltă. Suntem încercuiți.
Unicul mod în care putem ieși de-aici
e să trecem Muntele Turquino.
Sunt gata să trec muntele.
Îmi pare bine să vă cunosc.
Vreau să vorbiți cu Chris. Scrie o carte grozavă.
Vă este foame?
Îl aduc înapoi.
Domnule maior Guevara, vi-l prezint pe senatorul Eugene McCarthy.
Încântat.
Ar dori să vă mulțumească...
Pentru debarcarea din Golful Porcilor.
Nu există o cale mai bună
pentru a solidariza un popor cu o revoluție
decât o invazie sprijinită de Statele Unite.
Unele dintre problemele noastre sunt cauzate de SUA,
dar pentru altele noi suntem de vină.
Embargoul impus Cubei de SUA
a reușit să o izoleze de restul lumii?
Dacă vreodată Cuba va fi complet liberă,
nu trebuie să conteze doar ca producător de zahăr.
Domnule comandant, îmi dați un autograf?
Noapte bună.
Frumoasă petrecere.
- Omul ăsta vrea să-ți vorbească. - Iertați-mă.
Problema e că unul dintre ai voștri, care zice că îl cheamă Lalo Sardinas,
e acolo, jos, cu un grup de rebeli
și, dacă vine o patrulă a armatei,
o să-mi dea foc la colibă și-o să-mi ucidă familia.
Asta nu se poate!
Îmi pare bine. Numele meu e Ernesto Guevara.
- Dumneata cum te numești? - Emilio Cabrera.
Emilio, nu-ți face griji. Nimeni nu va păți nimic.
Vilo, spune-le oamenilor să se pregătească, pentru că îl vor cunoaște pe Fidel Castro.
Ascultă-mă ce-ți spun.
Raul nu a fost rănit. Noi am fost cei care au încercuit armata.
Dar ticăloșii ăia au scăpat.
Băiete.
Haide, ticălosule, îmbrățișează-mă.
Ce mai faci?
Ține aici.
- Unde i-ai găsit pe țăranii ăștia? - Sunt oamenii mei, frate.
Se descurcă bine.
Nu o spun cu voce tare că și-o iau în cap.
Ți-am simțit lipsa.
O cafeluță?
Joel...
Fidel m-a întrebat de ce nu te-am făcut locotenent.
I-am zis că nu pot pentru că nu știi să citești și să scrii.
Eu vreau să învăț.
Dar cineva trebuie să-mi arate.
Atunci caută un creion și niște foi de hârtie
și pune-ți-le în rucsac.
Uite, Che.
Ăsta-i un nou recrut pe care aș vrea mult să-l cunoști.
Doctorul Martinez Paez.
Îmi pare bine.
Am ceva pentru tine.
De-acum înainte
nu mai sunt medic, ci luptător de gherilă.
- Renunți la meserie? - Da.
- Cine-s ăia? - Chibas și Pazos.
Vor semna un pact.
Ce fel de pact?
O alianță politică.
În primele etape ale revoluției
nu a existat un conflict între Fidel și mișcarea urbană?
Aș spune că unicul conflict pe care l-am avut
a fost cu Fulgencio Batista și aliații lui.
Deci nu ați avut niciun conflict cu mișcarea urbană?
Aveam tactici diferite.
Ei voiau să-l răstoarne pe Batista printr-o grevă generală,
iar noi, prin luptă armată.
După cum vedeți,
metoda noastră s-a dovedit a fi unicul mod eficient de a-l răsturna.
Foarte bine, domnilor.
Guvernul provizoriu, în primul rând,
va elibera toți prizonierii politici, civili și militari.
În al doilea rând, va garanta libertatea de exprimare, în ziare și la radio,
și respectarea tuturor drepturilor prevăzute de Constituția din 1940.
Guvernul provizoriu va stabili și măsurile pentru reforma agrară,
astfel încât să fie distribuite terenurile publice.
Drum bun.
Scuză-mă, Fidel.
Nu înțeleg de ce discuți cu clovnii ăștia
și mai ales cum poți să faci un pact cu ei.
Luptăm împotriva aceluiași inamic.
Ba nu. Tu lupți, ei negociază.
Au mulți susținători, Ernesto.
Oameni de care nu-mi permit să mă lipsesc.
Să vedem cum merge.
Sunt sigur că, dacă vom câștiga războiul,
ăștia vor da țara pe mâna americanilor.
Să știi un lucru. După războiul ăsta, nimeni nu va da țara pe mâna nimănui.
Ți-o garantez.
Vino încoace. Trebuie să semnezi ceva.
O scrisoare de condoleanțe pentru Frank Pais.
Fratele lui a fost ucis în Santiago.
Fratele lui a fost ucis?
Semnează "comandantul".
Voi forma o nouă coloană de marș, la est de Muntele Turquino.
Va avea trei căpitani.
Lalo Sardinas...
Ramiro Valdes...
și Ciro Redondo.
Trebuie să extenuezi trupele lui Mosquera.
Să le hărțuiești într-una.
Să nu aibă timp nici să respire.
Să nu aibă tihnă.
Vreau să-ți stabilești baza la El Hombrito.
Ai înțeles?
Nu lăsați pe câmpul de luptă niciun camarad ranit.
Ați înțeles?
Dacă vreunul dintre voi își lasă arma pe câmpul de luptă sau în alt loc,
trebuie să și-o recupereze singur.
Și dacă cineva adorme în post, nu capătă mâncare trei zile.
E clar?
Mulțumesc, Ciro.
O să adaug și eu ceva.
Și vreau să vă fie foarte clar.
Noi îi respectăm pe țărani.
Nimeni nu se atinge de recoltele lor,
nimeni nu are voie să se ia de ei
sau de familiile lor.
Cine face asta
va fi pedepsit conform legii revoluției.
Luis...
Vino încoace.
Ține asta. Ai grijă de ea ca de iubita ta.
Mulțumesc, comandante.
Aveți nevoie de ajutor?
Nu.
- Gustavo? - Da, comandante.
Scoate o foaie de matematică și fă niște exerciții.
Sunt foarte obosit.
Bine.
Care este cea mai importantă calitate a unui revoluționar?
- Iubirea. - Iubirea?
Să vă spun ceva, cu riscul de a părea ridicol.
Un adevărat revoluționar e condus de un profund sentiment de iubire.
Iubire față de oameni,
față de dreptate și adevăr.
Nu ai cum să fii un revoluționar autentic
dacă nu simți asta.
Nu te mișca!
- Te rog, nu trage! - Stai pe loc!
Sunt medic.
Che, trag cu mortiere!
Câți oameni sunt în coloana ta?
140.
Cine e comandantul?
Merob Sosa.
- Mortiere! - Haideți, să mergem.
- Spune-mi. - Ramiro...
Te întorci și continui să tragi până când trec Lalo Sardinas și oamenii lui.
Noi vom face o a doua linie de rezistență,
acolo, sus, pe deal, la 200 de metri distanță.
- Ne vedem mai târziu. - Să mergem, băieți.
Ăla e Gustavo.
Nu, Roberto!
Sunteți optimist în privința normalizării relațiilor
dintre Cuba și SUA?
Să fim prieteni va fi foarte greu, va dura foarte mulți ani,
și asta din cauza guvernului SUA,
pentru că poporul american nu are nicio vină.
La noi nu există nici urmă de ură față de poporul american.
Comandante, lipsește o pagină.
- Cum e posibil? - Pagina 14.
Am găsit-o. E ruptă.
Dați-mi voie, comandante.
Avem o mică problemă.
Ce-a zis?
Că e o amenințare cu bombă la sediul ONU.
Au anunțat poliția acum 30 de minute.
Hector, mergi cu Pedro și cu delegația cubaneză în a doua mașină,
iar eu voi fi în prima.
Cred că ar trebui să merg cu dumneavoastră.
Nu ți-am cerut părerea.
Comandante, cu tot respectul...
eu sunt aici ca să vă protejez.
Și aș vrea să-mi permiteți să fac măcar asta.
- Ca să murim împreună. - Nimeni nu va muri.
Trădătorule!
Trădătorule! Criminalule!
Nu numai că ai dezertat împreună cu arma
și ai terorizat întreaga regiune, furând de la oameni amărâți,
în numele revoluției,
dar, din cauza trădării tale,
țăranii au fost torturați și uciși de soldații lui Batista.
De ce, Esteban?
Pedeapsa pentru trădare e moartea.
Iar tu...
Ai abuzat de autoritatea ta ca mesager al Armatei rebelilor
și, dându-te drept comandantul Almeida,
ai violat-o pe fiica lui Juan Carlos Estevez.
O adolescentă.
Pentru asta meriți tot pedeapsa cu moartea.
Adu-l aici.
Vrei o dușcă de rom?
Roberto, dă-i să bea.
Ai o ultimă dorință?
Vreau să mă spovedesc părintelui Chavez.
Nu putem să-l aducem pe preot. E departe. N-avem timp.
- Altceva? - Atunci mai vreau o dușcă.
Mai dă-i să bea.
Încărcați.
Ochiți.
Să știe toată lumea că am avut o ultimă dorință...
Foc!
Domnule președinte, domnilor delegați.
Lumea a progresat mult în acest domeniu,
dar imperialismul, cel american în special,
a lăsat să se creadă că la o conviețuire pașnică
au dreptul numai marile puteri ale lumii.
Cuba, domnilor delegați, fiind liberă și suverană,
fără lanțuri care să o lege de alții,
fără investitori străini pe teritoriul său,
fără ca nimeni din afară să-i dicteze politica,
poate veni cu fruntea sus la această adunare
și să demonstreze că merită să fie supranumită
teritoriu liber față de SUA.
SUA intervin în America Latină sub pretextul că apără libertatea instituțiilor.
Va veni ziua în care această adunare va da dovadă de mai multă maturitate
și va cere guvernului SUA să garanteze respectarea drepturilor negrilor
și latino-americanilor care trăiesc în această țară.
Și când se va trezi din acest somn lung și adânc.
Trebuie spus aici
un adevăr binecunoscut,
pe care l-am spus mereu întregii lumi.
Execuții? Da, au avut loc execuții.
Au fost și vor mai fi execuții, cât timp va fi necesar.
Lupta noastră este pe viață și pe moarte.
Acestea sunt condițiile în care trăim,
din cauza imperialismului american.
Bună dimineața.
- Ce mai faceți? - Bine.
- Și fratele meu? - Foarte bine.
- Cum te cheamă? - Enrique. E fratele meu.
Suntem din Remedios.
Am activat în Mișcarea 26 iulie.
Eu și fratele meu, cu încă unii,
am încercat să dăm foc grajdurilor garnizoanei din oraș.
Dar un soldat l-a recunoscut pe fratele meu,
așa că am plecat să-l căutăm pe Fidel.
- Cum te cheamă? - Rogelio Acevedo.
- Câți ani ai, Rogelio? - 16.
- Și tu? - 14.
16 ani și 14 ani.
Nu pot să vă primesc, sunteți prea tineri.
- Dumneata ce vrei să faci aici? - Ce faceți și voi.
Într-adevăr? Foarte bine.
Știi să citești și să scrii?
Nu.
Să ridice mâna cine știe să citească și să scrie.
Dumneata știi să scrii și să citești?
Da, comandante. Am șase clase.
N-am venit aici, pe munte, doar ca să tragem cu pușca.
Un popor care nu știe să citească și să scrie
e un popor ușor de înșelat.
Cum niciunul dintre voi nu are vreo armă,
voi alege doar opt. Restul trebuie să plece.
Aici nu-i de joacă, e un război adevărat.
Vom sta zile întregi nemâncați și vom dormi pe jos, în ploaie.
Aici ne riscăm viața.
Ați înțeles?
- Da. - E clar pentru toată lumea?
Sigur?
Bine. Dumneata vei fi profesoară.
Iar voi veți învăța de la ea. O să luptați și o să învățați.
Bine?
Voi ce faceți?
- Haideți, băieți, plecați. - Nu.
Cum adică nu? Trebuie să plecați.
Decât să mă întorc la Remedios mai bine mă împușc.
Și eu la fel.
O, Doamne.
- Ați auzit? - Haideți.
Trebuie să plecați de-aici.
Haideți odată.
Stai puțin.
Nu aveți voie.
Ridicați-vă! Opriți toată coloana!
- Ține-mi pușca. - Haide.
Următoarea literă este...
Nu? Uitați-vă.
Aici. Gal...
Scuză-mă, Che. Băiatul ăsta vrea să-ți spună ceva.
Ce s-a întâmplat?
Camilo îmi spune mereu lucruri urâte.
- Ce lucruri urâte? - Cuvinte care nu-mi plac.
Adu-l încoace pe Camilo. Ce cuvinte?
N-am vrut să te deranjez, dar vreau să fiu respectat.
Toți râd și fac glume pe seama mea.
Nu prea înțeleg ce spune, dar nu-mi place.
Ce s-a întâmplat, comandante?
Albertico...
Care-i treaba?
Ia zi, frate, ce-ți spune Camilo?