bilo kamo ako mi kažete tko ste i što trebate.
Ja sam Nicholas Nickleby. Brat gđice Nickleby.
Vi ste lažac i kukavica.
- Kažite mi svoje ime. - Naravno da neću.
Ako je ovdje prisutan neki gospodin, reći će mi ime ovoga čovjeka.
Kažite mi.
U pitanju je ugled moje sestre.
- Ovaj tip ide mi na živce. - Sin sam uglednog farmera.
Ravan sam vam obrazovanjem i rodom. U svemu ostalome sam superioran.
Stoga zahtijevam objašnjenje za vaše postupke.
Evo vam odgovora, gospodine.
Približite li se još jednom mojoj sestri, neću biti tako milosrdan.
Burza je sada otvorena.
Sad vas poznajem. Sve sumnje su dokazane.
I ja tebe.
Što sam skrivio?
- Nisi li napao ravnatelja. - To čudovište je tuklo invalida.
- Ti ćeš mu donijeti zdravlje? - Kao što bih pretvorio janje u vuka.
Onda je tvoj boravak ovdje potpuno uzaludan.
Smetnuli ste s uma glavnu stvar. Nismo se ničega stidjeli dok nismo vas upoznali.
Poniženje kojem smo izloženi, bilo u Dotheboysu ili u kazališnoj loži,
uvijek vodi do vas.
Smetalo vas je kad smo došli.
Sram me je bilo tražiti pomoć od nekoga tko ju ne želi pružiti.
Sad nas je još samo stid što nas ime veže uz vaše.
Zbog toga vas se udovica vašega brata i njena djeca odriču.
Nek vas sjećanje na život progoni na smrtnoj postelji.
Ne znam koliko brzo će se to dogoditi, ali u našim životima više ne postojite.
Odričem ga se.
Puno bih platio da ga bace psima da ga razderu.
I ja. Ali siguran sam da je pobjegao iz Londona u strahu od moje osvete.
Zapravo i nije.
Baš sam ga vidio u gradu, hvalio se kako vas je napao.
- Ne mogu vjerovati. - Bili ste sinoć tamo.
- Kladim se da ne vjerujete. - Reći ću vam u što vjerujem.
Vjerujem da samo sebe možete kriviti, Hawk.
Da ste mu barem rekli tko ste, kad je pitao.
Pogriješio sam što se nisam umiješao. Zbog toga nisam mogao spavati.
Ako je netko pogriješio, onda je to on.
Ja sam mu ujak pa ipak uviđam da nije dobar.
Branio je čast svoje sestre. Upravo to je dobrota.
Niste li ponosni kako je zaštitio vašu nećakinju?
Sretni ste što nisam sentimentalan kad upravljam vašim ulaganjima.
G. Nickleby, više nisam siguran da želim vaše usluge.
- Zbog moga nećaka? - Zbog načina na koji s njim postupate.
I s njegovom sestrom.
Slabo mi je kad se sjetim te večeri u kazalištu.
Mogu se obogatiti i na drugi način,
osim donošenjem dobiti mučitelju te djece.
Po očima vam vidim da me poznajete.
Ako promjena odjeće u vama ne budi samilost...
- Ne budi. - Bespomoćan sam i očajan kao dijete.
- Svatko može zaraditi za kruh. - Kako? Možete mi pokazati?
Jednom već jesam. Ne želim ponovno.
Posvađali smo se prije 20 godina i pet mjeseci.
- Sjećate li se razloga? - Tražili ste dio moje dobiti.
Kad sam odbio, prijetili ste da ćete obznaniti... što ste ono rekli?
- Da vas držim u rukama. - Kopali ste po mojem arhivu, izgleda.
Dao sam vas uhititi jer niste isplatili predujam.
30 funta. To je sve što sam vam dugovao.
Bilo je zapravo više.
Postojale su kamate.
Sedam sam godina proveo u teškim uvjetima
kako bih se vratio i obnovio ponudu,
ali pod povoljnijim okolnostima za vas.
Dobro će vam doći ta informacija. Meni trebaju samo hrana i piće.
To je sve?
To ovisi o vama.
Prijetite li da ćete obznaniti ono što ste saznali dok ste radili za mene?
Bit ću otvoren. Ljudi već znaju kakav sam čovjek.
A ja ne postajem sve siromašniji.
- Ne možete umrljati crni kaput. - Nisam tako mislio.
- Jesu li vam rođaci dragi? - Nisu.
Ako se ponovno sretnemo, i vi me opet počnete moljakati,
ponovno ću vas strpati u zatvor.
To vam je moj odgovor.
- Majko, ovo je Smike. - Drago mi je, g. Pike?
Ne, majko, Smike. Sa S.
- Kako ste? - Odlično, hvala, g. Spike.
Ovo nam je gazdarica, gđica Lacreevy, umjetnica čiji radovi krase zidove.
Nadam se da ćete mi dozvoliti da napravim vašu minijaturu.
Kate, ovo mi je vjerni prijatelj i suputnik.
Silno vam se želim zahvaliti što ste tješili Nicholasa.
Jedini mi je prijatelj. Žrtvovao bih i život da mu pomognem.
- Za novi početak. - Za nove teme.
- Za smrt nitkovima. - Za novi posao što je prije moguće.
- Za našu proširenu obitelj. - Tako je.
Za našu obitelj.
MJESTO POPUNJENO
Pitu od svinjetine, gospodine?
Ne, hvala.
Je li vam dobro?
- Samo sam umoran. - Tako ste blijedi i bili ste nepomični.
Oprostite mi.
SLOBODNO RADNO MJESTO
Ovdje nude puno mogućnosti.
Takav gospodin sigurno nije primoran na nešto ovakvo.
- Ništa nisam otmjeniji od vas. - Da, ali ja tražim radnika, a ne posao.
Kako je došlo do ovoga?
Za koga je ovo?
Za mog oca.
Loše je kad mladić izgubi oca.
Više se osjećam djetetom nego kad je bio živ.
Moram odbaciti ujakovu pomoć i pobrinuti se za majku, Kate i Smikea.
- Ali, počinjem gubiti nadu. - Ne govorite tako.
Moj dečko.
Možete li ovdje pričekati?
- Brate Nede? - Da, brate Charlese?
Našao sam nekoga za posao.
Provjerit ćemo njegove navode. Ako su točni, pomoći ćemo mu.
Ako ti kažeš da mu pomognemo, pomoći ćemo mu.
Mora uzdržavati obitelj i nahraniti sebe.
U usporedbi s nama, uopće nema trbuha.
- Frank, gdje su ti kolači? - Moj brat Ned.
Drago mi je, gospodine.
Hvala, Frank.
- Moj prijatelju. - Hvala.
Možemo li razgovarati o vašoj plaći?
Prvo moramo utvrditi koliko je prije zarađivao.
Oprostite, gospodine. Vaša plaća je bila...?
- Funta tjedno, gospodine. - 52 funte godišnje.
To je neprikladna zarada za mladića.
Htjeli bi da radite zajedno s našim nećakom Frankom.
Na osnovu dojma koji sam stekao na putu ovamo...
I brzine kojom ste pojeli kolač...
Za početak vam nudimo 120 funta godišnje.
- Je li to dovoljno? - Nećete dugo čekati na povišicu.
Zatekla me vaša darežljivost.
Prvi put od očeve smrti, bit ćemo sretni.
Tisuću vam puta obojici hvala.
Kod kuće ste?
Za sve?
Za poreznika?
A...?
Vaše lice bih uvijek prepoznao.
Još i lakše da me vaš nećak nije zlostavljao.
- Tko je ovo? - Moj sin, mali Wackford.
Nije li dokaz dobre prehrane u Dotheboys Hallu?
Čudo dobre ishrane.
Masa, čvrstoća.
I suze. Za podmazivanje.
To sam i očekivao.
Kako je gđa Squeers?
Gđa Squeers je kao i uvijek - na radost svima koji ju znaju.
Jedan naš dečko imao je prošli tjedan čir.
Operirala ga je džepnim nožićem...
Jeste li se oporavili od napada nitkova?
Jedva. Vaš nećak je zla zvijer.
Zato sam vas i pozvao.
- Vidite li ovaj paket? - Dovoljno je velik.
Odmah ga uzmite.
´´Odmah ga uzmite. Odmah, čujete li?´´
´´Ako ne i prije.´´
Pomalo je lud.
Želio sam vam ovo ponuditi kao odštetu.
No, bilo bi glupo da dječak prođe nekažnjeno.
- Mogao bi vas opet napasti. - Vi ste ga sigurno kaznili.
Prekinuli smo veze. Ne mislim da to doživljava kao kaznu.
- A drugi dečko? - Smike?
Rekli ste da mu je moj nećak privržen.
- Što znate o njemu? - Kod nas je došao prije 12 godina.
Na početku su plaćali, a onda prestali.
Zadržao sam ga iz samilosti, što se poklopilo s korisnim aspektima.
Dakle, nema roditelja? Nitko ga ne traži?
Dakle, vaš je. I ukraden je. Nemate li pravo uzeti ga natrag?
Tako biste sredili račune s mojim nećakom.
Ranili biste njegove osjećaje bez upotrebe sile.
Hvatanje samovoljnih dječaka, moja je specijalnost.
Ljubazno je od tebe što me pratiš na zadatak.
- O, Bože. - Što je?
Otac mi je govorio da djevojčice prodaju vrpce na londonskim ulicama.
I da će mi ih kupiti za uspomenu ako ikad dođemo ovdje.
- Koliko? - Ružičaste su dva penija.
- Ostale su po peni. - Uzet ću ružičastu.
Hvala.
Uhvatili su Smikea.
To je Squeers. Bio je s vašim ujakom.
Nisam puno čuo, ali spomenuli su Smikea.
- Što ćemo sad? - Odsjeo je u ´´Saracen´s Headu´´.
Squeers, ali ne i Smike.
- To je John Browdie. - Je li John Browdie dobar ili loš?
- Dao mi je novac za prebijanje Squeersa. - Onda je dobar. Vrlo dobar.
Gle, gle, tko...
- Što radiš ovdje? - Tilda i ja smo na medenom mjesecu.
Squeers je rekao da je ovdje lijepo. I on je ovdje.
Znam. Sjećaš se dječaka koji je otišao sa mnom?
Malog bogalja?
Sumnjamo da ga je Squeers na silu odveo.
- Od tvog odlaska samo govori o osveti. - Možeš li provjeriti je li s njim?
Što misliš, koga smo uhvatili?
Ne onog mrskog g. Knuckleboya?
Ne, već njegovog susjeda.
Ja i mali Wackford smo ga zgrabili.
Plakao je i molio me da ga pustim, ali nisam popustio.
Što si uradio s njim?
- U njihovoj je sobi, odmah do moje. - Kako se ulazi?
Kroz krčmu. No, ravnatelj sjedi na stepenicama.
- Nemoguće je. - Smest ću ravnatelja.
Ti se provuci u moju sobu.
Vratima je povezana s ravnateljevom. Uđi i uzmi dečka.
Pazit ću na stube i odvratiti njegovu pozornost kad izlaziš.
Mogu li izraziti svoje mišljenje?
Plan je sulud, pun opasnosti i osuđen na propast.
- Drugih slabosti ne vidim. - Radimo to za Smikea.
Mogu li vas zamoliti za malo pozornosti?
Želim nazdraviti vama i vašoj obitelji.
U vaše zdravlje g. Squeerse...
Želim vam čestitati.
Mislim da je vrijeme za pjesmu. Hajde, Tilda.
Ne miči se. Ne brini.
Hvala.
- Ti si mi najbolji, najhrabriji prijatelj. - Šuti i nagni se naprijed. Odvezat ću te.
- Ostavio si otvoren prozor u sobi. - Nisam.
Ne prepiri se sa mnom, praščiću. Idi ga zatvoriti.
Mislio sam da ću morati natrag.
Nikada. No, nismo još slobodni. Brzina i tišina od presudne su važnosti.
- Govoriš o istome kovaču? - Vidio sam ga neki dan.
Branio sam vas. Rekao je da ne možete živjeti ni sa svinjama. Rekoh da možete.
Baš ti hvala. Častan si čovjek.
Odlična vrata.
Brzo, Squeers je vani.
- Divan smo proveli dan, Johne Browdie. - Baš divan.
Ukraden je?
Ispod tebe?
lako sumnjam da će to ublažiti vaš gnjev,
ukraden je doslovno iznad mene.
Moj nećak nije svjestan kakvog je u meni dobio neprijatelja.
Bit će mi preča njegova propast od poslovnog uspjeha.
- To ste već postigli. - Što?
Iz banke je stiglo pismo da vam na računu nedostaje sredstava.
Pisao je i g. Mulberry. Odbio je vašu ponudu za ulaganje.
Gluposti.
Dečko nije nepobjediv.
Ljudi koji se predstavljaju kao dobričine, obični su slabići.
Osluškivat ću glasine dok ne budem spreman za udarac.
Udarat ću ga dok ne bude više mogao uzvraćati.
Draga moja, sada moraš...
Molim te, ustani.
Evo stolca. Stavite ju ovdje.
Ni riječi, brate Nede. Moj dragi gospodine, pođite sad.
Mogu li vam ikako pomoći?
Na što su rekli ´´ne´´.
Bilo je to prije tri tjedna. Nije više dolazila.
Nitko mi ne želi govoriti o njoj.
Nikad ne odgovaraju na pitanja i odvraćaju me od postavljanja novih.
- To me uznemiruje. - Jesi li našao svoju bolju polovicu?
Moramo razmisliti kako ju pronaći.
Kad te upozna, i ona će tebe voljeti.
Ovo je naš nećak Frank. Ovo je Kate, sestra g. Nicklebyja.
Ujak mi je rekao da ste dobra vrtlarica. Mogu li vam pokazati vrt?
Mogu li odvesti Nicholasa? lmamo neodložna posla.
Naravno.
Cijenim mišljenje vašeg brata, ali rekao je da ste izvanredno lijepi.
Mogu li to ispraviti, jer taj opis mi se čini nedovoljan?
Puno mi je pričao o vama. O vašem strpljenju dok ste ga poučavali.
Sjećate se dame koja se u našem uredu onesvijestila?
Ona je kći jedne dame koju sam u mladosti silno volio.
Smiješno vam je kad starac priča takve stvari.
Uopće nije. Zanima me je li vam uzvratila ljubavlju.
Izabrala je drugoga. Čovjeka po imenu Bray.
Nezainteresiran za obveze i predan užicima,
spiskao je prvo svoj, pa onda i njen imutak.
Nakon 20 godina gorke nesreće došla mi je, tužno izmijenjena.
Na umoru nas je zamolila da pomognemo njenoj kćeri Madeline
ako ikad zatraži našu pomoć.
Madeline je dvije godine pokušavala zarađivati za sebe.
Ali, pažnja koju iziskuje njen otac
ne omogućava joj stalan, unosan posao.
Došla je do nas onoga dana kad ste ju uhvatili, dok je pala u nesvijest,
i samo tražila da to nikad ne kažemo njenom ocu.
Smislili smo plan na koji nismo bezrazložno ponosni.
- To je vrlo dobar plan. - Doista vrlo dobar.
Madeline je umjetnica.
Pomislili smo da bi joj netko mogao ponuditi dobru narudžbu.
To bi joj omogućilo da ostane kod kuće.
Moramo se prikriti. Poznaje nas.
Vi biste mogli biti naš agent.
Madeline, tko je to? Tko je rekao neznancu da nas može posjetiti?
Došao sam kupiti neke slike, gospodine.
- Ove tri, molim vas. - Vrlo dobro.
Hoću novine, grožđe i još vina.
Da, oče. Odmah ću završiti s gospodinom.
Želim to odmah.
Oče, ovom prodajom zaradit ćemo za stvari koje želiš.
To se nije događalo dok ti je majka bila živa.
Gospodine?
Ne govorite prijateljima moje drage majke što se ovdje dogodilo.
Otac je puno propatio i jutros mu je lošije nego obično.
Samo mi dajte mig i riskirat ću život da vam udovoljim.
Jeste li ikada osjetili prilikom prvoga susreta
kako se prošlost i budućnost stapaju? Kad sam vas prvi put vidio...
Kod vašeg ujaka. I onda onoga dana na cesti, uza zid.
- Sjećate se. - Tako sam se zabrinula za vas.
I ja za vas. Ne znači li to nešto?
Ti snažni, duboki osjećaji i prije nego što smo progovorili?
Sad kad znam vašu prošlost, vjerujte mi, sve bih za vas učinio.
- Poznajete li Madeline Bray? - Kći Nigela Braya?
Možda i najljepša cura u cijelome Londonu.
Bray mi duguje novac.
A da poravna taj dug davši vam ruku svoje kćeri?
Biste li tada drukčije gledali na moje ulaganje?
Prihvatio bih ih.
Bože, platno mora crvenjeti, toliko mu laska.
Nisu li izvanredne?
Oprostite što upadam, bio sam u prolazu.
Sjećam se kako ste mi u šetnji rekli koliko volite ljubičice.
Donio sam ih vašoj majci i svima vama.
Vrlo ste ljubazni. Predivne su.
Divno, hvala vam.
Hoćete li ostati na večeri?
Pa, naravno.
Smike, prijatelju stari, hoćeš li nam se pridružiti?
Večeras nisam gladan.
U posljednje si vrijeme melankoličan. Bojiš li se da bi se Squeers mogao vratiti?
Nije to.
Nego što?
Reci mi i pokušat ću ti pomoći.
Jednoga dana reći ću ti razlog, ali ne sada.
Zbog toga mrzim samoga sebe.
Ali ne mogu si pomoći.
- Vjeruješ mi da ću ti kasnije reći? - Naravno.
Preplavljen sam osjećajima.
Ni ne slutiš koliko.
Trebat ću još dva za dva tjedna. Je li to moguće?
- Više ništa nije na prodaju. - Oče.
Ne, otkad smo dobili novosti.
´´Novosti´´?
O čemu se radi?
Možete li ju otići pitati?
Kod oca bi to izazvalo sumnju.
Doći će nam reći, siguran sam.
Pitat ću sestru i majku. One mogu riješiti zagonetku.
- Nema potrebe. Vaša sestra je ovdje. - Oprostite mi.
Nešto me strašno brine.
Radi se o Smikeu.
Udahni.
Ponovno.
Teško je bolestan. Ima sve simptome sušice.
Jedina mu je šansa trenutačan odlazak iz Londona.
- Devonshire je najbolje mjesto. - Mi smo iz Devonshirea.
Tko god ga uzme, mora biti spreman na najgore. Možda se neće vratiti.
Dobra večer.
Oče, snažniji sam nego kad si otišao, ali ne dovoljno da izgubim Smikea.
Ako se u tome ogleda snaga, onda ju ne želim.
Ne Smikea.
Ovo je moja soba.
Jednom, dok je bila mala, Kate se izgubila.
Nakon višesatne potrage našli smo ju tu, usnulu,
prije nego je ovdje bio grob, krošnjom zaštićenu od sunca.
Otac ju je podignuo, još uspavanu, i rekao da, ma gdje umro,
želi biti ukopan baš tu gdje je njegovo drago dijete položilo glavicu.
Ovo je predivno drvo.
Poput doma.
Što je?
Spomenuo sam ti čovjeka koji me doveo u školu.
Pogledao sam prema drvu, a on je stajao tamo, zagledan u mene.
Promisli malo.
Čak i da je živ i luta samotnim mjestom poput ovoga, daleko od putova,
misliš li da bi ga nakon toliko vremena prepoznao?
Bilo gdje.
Uđimo unutra.
Lijepo sam sanjao.
Prije nekog vremena pitao si me zašto sam melankoličan.
- Želiš da ti kažem? - Ne, ako je bolno.
Samo sam te želio usrećiti.
Znam.
Osjetio sam to.
Oprostit ćeš mi jer si ne mogu pomoći.
lako bih život dao za njenu sreću, prizor mi je parao srce.
Znam da ju iskreno voli.
Kate?
Volim ju.
Imam njenu kovrču.
Visi mi oko vrata na ovoj vrpci.
Kad umrem, skini ju,
da ju ne vide ničije oči osim tvojih.
Kad budem u lijesu,
prije nego što me polože u zemlju,
hoćeš li ju staviti oko moga vrata da tako ostane zauvijek?
Svečano ti obećavam.
Sad konačno mogu reći,
sretan sam.
Smike je preminuo.
Bog vas blagoslovio, dragi dječače.
Hvala vam, Newmane.
Uvijek se nađete kad trebam utjehu.
Ali, što vas dovodi?
Mlada dama do koje vam je toliko stalo.
- Je li u opasnosti? - Udaje se za g. Mulberryja Hawka.
- Što? - Obećajte da nećete učiniti ništa ludo.
Kažite mi, Newmane.
Zamisao vašeg ujaka. Načuo sam to.
Uradio je to samo da vas povrijedi.
Puno toga vam mogu reći o njemu i vašem dragom prijatelju Smikeu.
Vaš ujak to još ne zna, ali izgubio je deset tisuća funta.
Što radiš ovdje?
Došao sam ponuditi pomoć predmetu vaše prijevare, Madeline Bray.
Poznajete ju?
Molim vas za trenutak.
- Izdali su vas i prodali za novac. - Sama sam isplela mrežu.
- Znam što radim i zašto. - I ja. Još vas više zbog toga poštujem.
Ali ne možete se poniziti i pretvoriti u otplatu duga.
Ne skrivam da mi je bilo teško donijeti odluku.
Ne volim toga gospodina.
On to zna, a ipak mi daje svoju ruku.
- Oslobodit ću oca... - Znači li vaša sreća tako malo?
Otac je sve što mi je ostalo od obitelji.
Zato sam vas došao pozvati u svoj dom.
Toliko ste dobri prema meni.
- Ali ne mogu ostaviti oca. - Neka pođe s vama.
Toliko je ponosan.
I ja.
Što poznajem nekoga toliko dobrog.
Odmah dođite. Radi se o vašem ocu.
Nije se pomaknuo, gospodine, čak ni kad sam ga potapšala.
Dođite.
Napustimo ovo mjesto.
Proklinjem te. Bacam na te smrtnu kletvu.
Vaše kletve ne mogu mi ništa.
Sve što ste čitava života gradili, urušava se.
Upravo danas ste izgubili deset tisuća funta.
- Otkud bi ti to znao? - Istina je. Uskoro ćete se uvjeriti.
Odzvonilo vam je.
Čeka vas mrak.
Deset tisuća funta?
Je li to moguće?
Uložio sam taj iznos.
I čekam na vijesti o tome.
Ali on to ne može znati.
Ako je točno da ste izgubili taj novac, kao i novac koji vam je Bray dugovao,
nećete dobiti moj novac.
On...
nije u pravu.
Život mi se urušio poput kuće od karata onoga dana kad mi je otac umro.
Držao sam se majke i sestre, a zatim Smikea i Noggsa,
nadajući se i čekajući tko zna što.
Sve dok nisam otvorio oči i tvoje je lice zamijenilo tamu.
Prema tom otoku plovio sam cijeloga života.
Taj san mi je obećao otac prije nego sam i znao da postoji.
Nakon njegove smrti povremeno sam bio sretan, ali nisam našao svoj mir.
Sve dok nisam ugledao tvoje lice i iza njega vidio svemir i red.
Osjećam da znaš što je život bez sreće,
ali znaš li što je strah od nje?
Vidjeti svijet toliko tolerantan,
a da ne možeš uživati u nečemu dobrome,
jer sumnjaš da se iza toga kriju problemi.
U tome mi je prošao život.
Sva dobrota bila je himbena dok se ti nisi pojavio.
A ipak, bojim se uzeti tvoju ruku.
Što ako me ne možeš ili ne želiš spasiti?
Mogu podnijeti maltretiranje od strane pohlepnih ili slabih.
Ali da me razočara anđeo...
Nisam anđeo. Od toga sam daleko koliko i svi drugi muškarci.
Moja narav, moja nestrpljivost...
Ne smijem navesti sve mane da te ne uvjerim.
Ti si, zapravo, toliko sposobna i jaka.
Umorna sam od svoje snage.
I ja. Slabost umara, ali snaga iscrpljuje.
Ne mogu te spasiti, jer i sam tražim spas.
Što predlažeš?
Samo jedno - potražimo spas zajedno.
Nicholase, molim te. Pomisli na druge. Mogu nas vidjeti.
Nije me briga.
Moj Bože.
Deset tisuća funta.
Tko vam je dozvolio da uđete u ovu kuću?
- Nemam ništa s vama. - Ali mi imamo s vama.
Došli smo vam priopćiti vijest o tragediji u obitelji.
- Nešto se dogodilo mojoj nećakinji? - Ne, iako se radi o smrti.
Nije valjda njezin brat? Zvuči previše dobro da bi bilo istinito.
Moram vas razočarati. Ali to nije posljednja nesretna vijest.
Ništa vi ne znate.
Sve što govorim dolazi iz pouzdana izvora.
Ovaj čovjek? Dušu bi prodao za piće!
Dobar početak, šurovanje s ovakvim tipom, koji laže kad zine.
Tko me takvim učinio?
Ako bih dušu prodao za piće, kako to da nisam lopov? Prevarant?
Slušajte! Nickleby!
Kažete da su sa mnom šurovali.
A tko je šurovao s upraviteljem iz Yorkshirea da uzme Smikea sa sobom?
Sada slušate, zar ne?
Prisluškujete, pijani nitkove.
Pobijam optužbu, ali pitam: o čemu se radi?
Vratio sam se, g. Nickleby.
Što je to sad? Znate li tko je on?
Vjerujemo da g. Brooker govori istinu.
Običan lopov.
Prosjak. Osuđenik.
Niste li jednom bili oženjeni?
Što?
To nije krivično djelo.
Željeli ste da brak bude tajnom. Da je otac vaše žene znao za to,
promijenio bi oporuku i uskratio vam nasljedstvo.
G. Brooker nam je rekao da vam je žena rodila dijete.
Vaše dijete.
Kako je brak bio tajan, i to je moralo biti tajno, pa ste ju poslali od kuće.
Smiri se, draga.
Više nema veze.
Podigni glavu.
Tako je.
Dijete su dali dadilji koja je živjela daleko.
Majka ga nikada nije vidjela i bilo joj je dosta laži.
Pobjegla je s drugim čovjekom. Uskoro je došla u posjed svoga novca.
Vi ste ju, naravno, tražili i ostavili mi dječaka na brigu.
Rekli ste mi da ga dovedem i držim na tavanu.
Zbog nemara, postao je boležljiv.
Liječnik je rekao da će umrijeti, ne napusti li grad.
Umro je. To znam.
Konačno to mogu reći. Rekao sam vam da je umro, ali nije.
Čuo sam za škole u Yorkshireu.
Odveo sam ga u jednu, kojom je ravnao neki Squeers.
U početku sam plaćao školarinu, dok nisam upao u probleme i morao otići.
Nakon osam godina sam se vratio i potražio vas, ali ste me odbili.
Uvjerio sam vašeg službenika da postoji dobar razlog za suradnju.
Ispričao sam mu priču da provjerim radi li se o istome dječaku.
Otišao sam u Devonshire i odmah se uvjerio.
Je li Squeers znao djetetov identitet?
Ne. Rekao sam mu da se zove Smike.
Znači da je bogalj...
moj sin.
Bio je vaš sin.
Taj dječak, čija razdraganost i dobro srce
bi vam dobro došli kao utjeha u trenucima kad ostajete bez imutka,
taj dječak počiva u grobu.
Uz moga oca.
Samo zvonite.
Za rođenja koja vode do preranih smrti.
Za brakove skovane u paklu.
Za svaku novu godinu koja približava ovaj prokletii svijet kraju.
Hoće li to biti prije ponoći.
Svaki život, neovisno o blagostanju, obilježen je tragedijom.
To obećanje život uvijek ispuni.
Dakle, sreća je dar.
Ne očekuj ju, već se njome sladi kad te pohodi
i dijeli ju s drugima.
Što se dogodi ako prerano izgubimo roditelja?
Osobu o kojoj potpuno ovisimo.
Što rade ovi ljudi kad im se obitelj smanji?
Liju gorke suze. Zatim naprave najvažniju stvar.
Osnuju nove obitelji, jedan po jedan.
Shvatili su da za obitelj nije važno s kime dijele krv,
već za koga bi dali krv.
Imajući to na umu nazdravljamo mladenkama i mladoženjama.
Opet ćemo živjeti u staroj kući.
Svakoga dana ovdje ćemo šetati i sjediti.
Uskoro, nadam se, s našom djecom.
Uvijek ćemo biti s vama, kao i vi uz nas.
Dragi oče.
I bratiću.