ЗЛАТНА ЖИЛА (1982)
Съвсем къса писта му върши работа.
За какво искаш да си говорим?
Не знам. Да си поприказваме за Джордж.
Джордж ли? - За Джордж Патерсън.
Не си играй с мен. Спасителният екип се върна сутринта.
Не са открили никакви следи от катастрофа.
Къде е, Дюпре? - Откъде да знам? Ти го изпрати там.
Изпратихме го за Доусън. Не е стигнал до там.
Изпратил е сметка за бензин от Телеграф Крийк.
Това е в планината Касиър. От тогава няма следа от него.
Може да се е разбил.
Не. Казах ти, че не са открили останки.
Дай ми воден самолет и ще го намеря.
Не си наясно колко неща зависят от това.
По-важни от човешки живот ли?
Лесно ще те сменим, Джийн.
Ако много упорстваш, само ще звънна и ще те сменим като нищо.
Като едното нищо, а? - Бъди сигурен в това.
Значи лесно ще ме смените, преди самолетът да се блъсне в хангара.
Господи!
Уволнен си, кучи син такъв! - Хубаво!
Проклятие!
Боже!
Здрасти. Недей така, Андрия.
Сега е 5:30 ч. сутринта. - Трябва да поговорим за Джордж.
Слушам те.
Андрия, моля те, отвори.
Ще събудиш съседите.
Би ли ми казал... - Джордж каза ли точно къде отива?
Нищо не ми каза. Скарахме се.
Какво искаш? - Уволниха ме от "Молико".
Мислят, че знам къде е Джордж. - Знаеш ли къде е?
В планината Касиър. - Боже.
Уж трябваше да прави геофизично проучване.
Елиът го изпрати да търси порфир и молибден.
Джийн, ако му се е случило нещо... - Не се е разбил.
Откъде знаеш? - Май е открил, каквото е търсел.
Молибден ли? - Не.
Злато.
Как ще отидеш? - С воден самолет.
Нямаш самолет. - Вече имам. Продадох си къщата.
Трябва да си луд да се качиш в такъв евтин самолет.
За щастие, ти няма да се качиш в него.
Какво търсиш, по дяволите?
Той имаше карта на Северна Британска Колумбия.
Защо не каза по-рано?
Взираше се в нея всяка вечер.
Кучият му син.
Беше тук, когато погледнах за последно. Сигурно я е взел.
Копеле! - Какво имаш предвид?
Картата не му трябва. Познава района отлично.
Взел я е, за да не тръгна след него.
Не мисля, че Джордж би ти го причинил. Не би се измъкнал така.
Мисля, че го е причинил и на двама ни.
Идвам с теб.
Какво е това? - Тази машина беше на "Молико".
Изсмуква и пресява пясък.
Не, имам предвид това. За това ли си продаде къщата?
Страхотен самолет е. - Не е самолет, а летящ ковчег.
Не е важно как изглежда, а как лети. Подай ми това.
Няма значение как лети. Мисля, че потъва.
Има малка пробойна. Само трябва да се изпомпва водата.
Няма проблем. По принцип трябва да пада.
Как върви ученето? - Да ти се доплаче от скука.
Губя сума време да чета есета на студенти.
През останалото пиша дисертация.
Как върви летенето?
Да ти се доплаче от скука.
В Касиър е имало златна треска. - Да, през 1875 г.
Открили са около 10 милиона долара в злато по течението на река Стикин.
Златото е изчерпано преди сто години.
Това са били малки залежи. Пресявали са пясъка в потоците.
Било е върхът на айсберга. Не са открили източника, жилата.
Къде си планирал да търсиш?
Джордж прави проучване преди година. Каза ми за едно езеро там.
Може да кацнеш в него с воден самолет, ако вятърът е подходящ.
На картата си го беше отбелязал някъде в този район.
Ако е отишъл в Касиър, ще е точно там.
Ето я река Стикин.
Невероятно. Не предполагах, че ще я откриеш.
Ще те питам нещо. Има ли конкретна причина да летиш по този начин?
Така не заспивам.
Какво направи? - Нищо. Успокой се.
Стига, Джийн. Не е смешно. Включи двигателя.
Колко пъти си кацал с воден самолет? - Това ще ми е третото.
Третото ли? - Нямах пари за повече уроци.
Страхотно.
Знаех си какво ни чака. Това ти харесва.
Сигурно е горивната помпа. Охарчих се да я оправят.
Полека. Дръж се.
По дяволите!
Знаеш ли, ставам все по-добър в това.
Господи!
Андрия, дай пушката!
Благодаря, че спря.
По какво стреляш? - Не знаех дали си ни видял.
Разбира се, че ви видях. Стар съм, но не съм сляп.
Какво му е? - Как разбра, че е развален?
Старите индианци имат интуиция. - Май е горивната помпа.
Трябва ми превоз до Рангъл. Ще доведа механик.
Дай аз да погледна.
От години не съм виждал някое от тези бебчета.
Чакай малко. Трябва да си авиационен механик, за да ремонтираш самолет.
Не може просто да погледнеш.
С двигател е, нали? Оправям мотора си. Мога и самолета.
С това ще стане.
От онзи риболовен бивак ли си?
Не, от Париж съм.
Накъде си тръгнал? - Нагоре по течението.
Какво правиш? - Коя е приятелката ти?
Андрия Сполдинг. - Научи я да стреля.
Ето. Маркучът на помпата е запушен.
Онзи от Ванкувър каза, че помпата е развалена.
Поправи ли я? - Разбира се.
Тогава проблемът не е в помпата.
На двигателя му трябва гориво, за да работи.
Какво го беше запушило?
Някакъв боклук. Може бензинът да е некачествен. Има енергийна криза.
Не стой с ръце в гащите. Запали двигателя.
Не знам какво точно да кажа. - Тогава кажи нещо приблизително.
Аз съм Илайджа. Ти кой си? - Джийн Дюпре.
Защо отивате нагоре по реката? - Търсим един приятел.
През година-две тук се изсипват много като вас.
Какво имаш предвид? - Видях пресяващата машина.
Има стари находища, останали край езерото Дийс.
Не, отиваме чак при извора на реката.
Стойте далече от този район. - Защо?
Много добри хора отиват там и не се връщат.
Преди три седмици човек от една от минните фирми излетя...
Какъв самолет имаше? - Воден. Приличаше на твоя.
Така и не се върна.
Каза ли къде точно отива?
Спомена само, че отива на същото място като вас.
Какво смяташ, че му се е случило?
Нищо не смятам. Благодарение на това съм доживял до старини.
Кафето ви е гадно като бензина ви.
Може да се видим нагоре по реката.
Чакай малко. - Дано намерите това, което търсите.
Планината добре си пази тайните.
Благодаря. Задължени сме ти. - Нищо не ми дължите.
Ето ви сьомга.
Ето го. - Откъде знаеш, че е същото езеро?
Точно това езеро е.
Кучият му син! - Какво има?
Не е тук. Няма самолет.
Нали няма да се опитваш да кацаш тук?
Фасулска работа.
Андрия!
Джийн!
Добре ли си? - Какво стана?
Какво се случи? - Дръж се.
Завържи го за самолета.
Дано плуваш по-добре, отколкото летиш.
В какво се ударихме? - В проклетата вода.
Ако бях задържал носа изправен...
Слушай. - Какво?
Ето. Чу ли?
Това гайда ли е?
Музиката май идваше от по-нагоре.
Ехо! Има ли някой в колибата?
Ехо!
Ехо.
Джийн!
Кой си ти? - Здравей.
Аз съм Джийн Дюпре. Имахме малко проблеми със самолета.
Ти как се казваш, девойче? - Андрия.
Само първото си име ли ще кажеш? Сигурно си по-възпитана.
Аз съм Сайлъс Макгий от Инвърнес. Бил съм край Мараньон,
в Йоханесбург, Балморал, Клондайк,
а както виждате, сега съм в Касиър.
Как си, Андрия? Каквато и да ти е фамилията.
Андрия Сполдинг. Така се казвам.
Г-це Андрия Сполдинг, за мен е голямо удоволствие да се запознаем.
Дюпре, това френско име ли е? - Норманско е. Предците ми...
Човек няма вина за това с кого са спали предците му.
Простете, госпожице.
Не съм имал гости от години. Искате ли чаша кафе?
Какво търсят младежи като вас по тези забравени от Бога места?
Един приятел. Преди две седмици правеше проучване за минна компания.
Този следобед дойдохме със самолет, но имахме инцидент на езерото.
Да не сте пострадали? - Не.
Можете ли да ни изведете от тук? - Да, разбира се.
След ден-два ще ходя до Телеграф Крийк за провизии.
Ако искате, ще ви заведа с кануто. - Да, благодаря ви.
Знаете ли, аз също съм търсил ценни метали.
Седнете. Настанете се.
Нямам навик и нерви да чистя след себе си.
Както казах, навремето и аз съм бил златотърсач.
Обикалял съм по целия свят.
Но от дълги години съм тук.
От колко години сте тук? - Почти от 30 години, момче.
Какво точно правите? - Занимавам се с миньорство.
Това е, когато влизаш в дупка в земята преди изгрев,
пълзиш в лепкавата кал,
пробиваш, взривяваш и копаеш, за да минеш през плътни скали.
Правиш го приведен в нисък тунел.
Пренасяш с кофа три-четири тона пръст.
Излизаш на чист въздух след залез, без да си видял слънчева светлина.
Да, това е то миньорският занаят.
Този ваш приятел
какво точно търси, ако мога да попитам?
Молибден. - Злато.
Злато.
Злато, значи. Да, прекрасно нещо. Така си е.
Тук е имало златна треска, но сигурно знаете това.
За какво е вашата мина? - За сребро, г-н Дюпре.
С това си вадя хляба. Има една жила,
която ми носи по около 280 грама на изкопан тон. Ден след ден.
Винаги има шанс да намеря и малко злато.
Разнообразявам цвета на метала.
Сам ли работите? - Приятелят ви в тази планина ли е?
Той имаше една карта.
Карта! Карта, така ли?
Всички имат карти. Аз например имам тук 40-50.
Всяка от тях нашепва: "Златото е тук. Има заровено съкровище."
Ако имаше и най-малката песъчинка злато наоколо,
мислите ли, че нямаше да съм там?
Искате ли захар? - Да, моля.
Внимавай. Разпиляваш я.
Вземам я чак от град Принц Рупърт по долар за половин килограм.
Аз ще го пия чисто.
Каква точно е картата на приятеля ви?
Летателна. Името му е Джордж Патерсън. Има воден самолет.
Решихме, че може да сте го виждали.
Дали пък не е намерил нещо, а вие да искате да му го вземете?
Дали случаят не е такъв? - Не.
Просто изчезна преди около месец.
Районът е голям.
Ти си пилот, Дюпре.
Следобед видях как кацаш в езерото.
Не е лесно да се мине между тези върхове.
Не е.
Имаше страничен вятър. - Да, страничен вятър.
Г-н Макгий, свирите ли на гайда? - Не всеки шотландец свири на гайда.
Докато идвахме, чухме гайда. - Нищо подобно не сте чули.
Не давам тук да се свири на този проклет инструмент.
Звучи като воя на мъртвите.
Газената лампа не гори добре без стъкло.
Трябва да се връщаме. Да вдигнем бивак.
Толкова скоро? - Ще тръгваме.
Не си отивайте.
Тъкмо отивах в мината. Защо не дойдете?
Ще видите как функционира мина за сребро.
Трябва да взривя една скала.
Тази вечер ли? Почти 22 ч. е.
Госпожице, на 120 метра под земята е все едно дали е ден или нощ, нали?
Доколкото помня, беше точно след войната.
Със съдружника ми дойдохме тук,
за да търсим големия, безкраен източник,
захранвал със злато бреговете на тези реки от милион години.
Срещнахме един стар, умиращ индианец край река Дийс.
Опитахме се, доколкото можем, да го облекчим.
Преди да умре, ни отстъпи тази мина.
Старото копеле се закле, че е пълна със злато,
което само чака да бъде изкопано.
Дръж стълбата за всеки случай. Да не поддаде стъпало.
Наистина ли искаш да отидеш там?
Не съвсем.
Тук не е имало претенции за собственост на мина от 40 години.
Внимавайте в този участък.
Какво има долу?
Ако имаш достатъчно дълго въже, може би ти ще ми кажеш.
Беше си тук, когато открихме мината.
Някои от тунелите са отпреди 50 години.
Тук попаднахме на голяма сребърна жила. Копахме от нея с години.
С партньора ми Иън взривявахме скали в тази дупка –
нарича се добивен забой. Стана срутване и го затрупа.
Отне ми три дни да стигна до него. Минах през въздушната шахта.
И въздушни шахти ли са нужни?
Така тук влиза свеж въздух, който да дишаме.
Тогава защо е запълнена? - Използвам я като депо.
Там слагам ненужните изкопани скали.
Какво стана с партньора ви? - Умря.
Работя в тази галерия.
В нея следвам проклетата жила от близо 30 години.
Проклета вода!
Утре трябва да я изпомпам.
Заради нея човек не може да работи.
След като Иън умря, скитах по света дълги години,
но знаех, че ще се върна.
Да се препитавате със събиране на сребро ли?
Не, върнах се заради златото, чакащо в края на следващия тунел.
Скрито зад поредния тон скали.
Работиш, за да се препитаваш, до време. Човек остарява.
Не се тревожи за свода. Тези дни ще го укрепя по-добре.
Г-н Макгий, къде точно е сребърната жила?
Седиш насред нея. Да не мислиш, че лъщи и блести,
че просто я изкопаваш и претопяваш, за да си направиш лъжици?
Това е рудата.
Качествена е.
За да взривяваш, не бива да ти треперят ръцете.
В кой район точно ще търсиш злато, Дюпре?
Попитах за района. - В този район.
Не можеш да заблудиш старо куче като мен, момче.
Виждам блясъка в очите ти.
Ще започна от потоците. Ще проследя златоносния пясък до жилата.
И аз бях пробвал да открия жилата, следвайки златоносния пясък.
Този метод не върши работа.
Защо? - Защото няма злато.
Чакай малко. Фитилът е доста къс.
Ще гори почти три минути. Фитилите не са евтини.
Ако не можеш да излезеш за три минути,
изобщо не бива да влизаш в тунела.
Тук ли ще останем? - Най-безопасно е. Добре е укрепено.
Проклятие! Още когато я сложих, тази греда не беше читава.
Да излизаме. Утре ще разчистя отпадъците.
Там, където си седнал, не е безопасно, Дюпре.
Май се разби в грешното езеро.
Макгий излъга за гайдата, а май и за Джордж.
Не бих му се доверил за нищо на света.
Ще ти кажа и още нещо. Макгий не копае за сребро.
Какво прави тогава? - Не знам, но може да разберем.
Ще търсим злато в потока.
Ако там има нещо, значи е дошло от планината.
Същата планина, в която е мината.
Какво от това, ако има злато? Може Макгий просто да е потаен.
Мината е негова. Какво значение има?
Джордж е от значение.
Нали?
Джийн, събуди се.
За Бога, събуди се. Май чух нещо.
Господи! - Какво стана? Добре ли си?
Там имаше човек.
Какъв човек? Макгий ли? - Не знам. Беше тъмно.
Какво направи? - Уплаши ме до смърт!
Джордж ли беше? - Не.
Джийн, казах ти, че беше тъмно. Той беше...
Не знам. Имаше му нещо.
Хайде, да се върнем в лагера.
Който и да е бил, вече го няма.
Добре ли си?
Нямаш ли нещо, което да работи?
В резервоара има гориво за половин час.
Долей, ако съм още под водата. - Ясно, Джийн.
Ще се опитам да вляза под онзи ръб. Наглеждай маркуча за въздуха.
А ако свърши горивото? - Не го оставяй да свърши.
Идиот.
Джийн!
Не!
Джийн!
Какво стана, по дяволите?
Не знам. Просто спря.
Защо издърпа маркуча? Наложи се да си сваля маската.
Има много дълбока пещера.
Как така е спрял? - Капачката заяде.
Отидох да взема клещи. Тогава спря. В резервоара имаше бензин.
Кабелът на свещта се е откачил. - Кълна се, че не съм го пипала.
Господи!
Хайде. - Чакай малко.
А ако ни хване там? - Няма. Трябват ми само 15 минути.
Аз оставам тук. Ако тръгне към мината, ще го забавя.
Ще го забавиш ли? Какво ще му кажеш? - Ще измисля нещо.
Довери ми се. Върви.
Г-н Макгий?
Макгий?
Чувала ли си някога черната тишина?
Когато си на 120 метра под земята, въздухът е така тъмен и неподвижен,
че можеш да го хванеш в ръка.
Казвам ти, това е сурова и пуста земя.
Тук съм от 29 години. Прекарал съм тук 29 зими.
Това е твърде сурова и пуста земя за момиченце като теб.
Сурова, пуста земя!
Аз съм, по дяволите.
Господи!
Какво правиш тук? - Чух викове в колибата.
Отидох да видя какво става.
Там седеше някакъв мъж и се държеше налудничаво.
Какво правеше? - Нищо. Само седеше.
Каза нещо на гаелски.
Какво е това?
Брат ми говореше гаелски.
Израснал е на един от Хебридските острови – Теанга на Дубхерд.
Означава "езика на черното наметало".
Родителите ми умряха. Той обработваше нива за местния големец,
който беше като феодален господар.
Не съм като брат ми. Малко съм смахнат.
Сигурно скоро ще отида при него.
Той къде е?
При създателя си. Иън е мъртъв от 15 години.
Как умря? - Загина при срутване в мината.
Каза, че партньорът ти е загинал така.
Така казах. Така и се случи.
Алистър Иън Макгий беше мой партньор и брат.
Както ви казах, умря при срутване.
Това е сурова, пуста земя, Дюпре.
Бедите са спътник на много хора, търсещи златна жила.
Как върви вашето търсене? - Намерихме малко злато в потока.
Намирали сме злато във всички потоци.
Да, но никога не се знае. - Така е.
Винаги има място, на което не си търсил.
Утре следобед ще изкарам кануто. Бъдете готови за тръгване.
Какво правиш тук, Макгий?
А ти какво правиш тук, Дюпре?
Къде беше, когато прокарвах тунели с обща дължина 500 метра
и изнасях камъните на ръка? Тук съм от 30 години.
Да тръгваме, Джийн.
Г-н Дюпре!
Да не си посмял да влезеш в мината ми, момче.
Напълно съм сигурен...
Съжалявам. - Да си тръгваме още сега.
Пеша ще ни отнеме две седмици. - Е, и?
В потока има злато. Сигурно има и в мината.
Макгий е имал 30 години да го открие.
Нека проверя пробите от мината и да видя дали има злато.
Такова студенокръвно копеле си.
Пука ли ти изобщо за Джордж, за мен или за нещо друго, освен златото?
Какво откри? - Важното е какво не намерих.
Какво не намери?
Сребро. В рудата на Макгий няма сребро.
Няма и проклето злато.
Какво добива тогава? - Злато.
Но не от галерията, която ни показа.
Какво се е случило с Джордж?
Ела.
Ето какво се е случило с Джордж.
Какво те води при уморения, стар миньор, г-це Андрия Сполдинг?
На дъното на езерото има самолет. На Джордж Патерсън е.
Сигурно не знаеш нищо за това, нали?
Искаш ли чаша кафе?
Бих ти предложил уиски, но се опасявам, че свърши преди месец.
Трябва да отида до Телеграф Крийк.
Вече ти казах, че не знам нищо за това.
Не мога да знам за всеки самолет, разбил се наоколо.
Вие например... - Самолетът не се е разбил.
Нарочно е бил потопен.
Ето ни двамата с Иън.
Да.
Ловим риба на острова. Беше преди много години.
В доброто старо време.
Джийн е в мината ти. - Знам.
Той мисли, че... - Знам какво си мисли.
Съжалявам за него.
Тук не е място за красиво момиче като теб.
Вземи си приятеля и се прибирайте у дома.
Докато все още можете.
За Бога, Джийн, току-що говорих с Макгий.
Какво?
Имаше снимка на брат си. Много си приличаха. Не можах да ги различа.
Тук долу е, Андрия.
Ще го намеря.
Джийн, той знае, че сме тук. - Как е разбрал?
Аз му казах.
Не осъзнаваш какво е важното в случая, нали?
А ти?
Джийн, моля те.
Не може ли просто... Какво има?
Не работи. - Какво?
Той не работи в тази част на мината. Тунелът е само за параван.
Но той работеше... - Напротив.
Боже! Цялото нещо е постановка.
Може би... - Добре, трябва да съм сигурен.
Вземи проби от пода.
Веднага се връщам.
Не! Кажи ми къде отиваш.
Моля те.
Джийн!
Джийн, открих нещо.
Андрия, стой там.
Какво има?
Джийн?
Макгий.
Не!
Андрия!
Макгий.
Макгий!
Добро утро.
Да нямаш проблеми със самолета?
Къде е Андрия?
Мъртва е. - Какво?
Мъртва е, Илайджа.
А Макгий? - Мъртъв е.
Уби ли го? - Да.
Той ли уби Андрия? - Да.
Сутрин започва да става хладно. Забеляза ли?
Знаел си за Макгий. - Трябва да знам тези неща.
Защо не ми каза? - Щеше ли да промениш решението си?
Вероятно не.
Много искаш това злато, нали?
Само това ми остана.
Знаеш ли какво мисля за това злато, Джийн?
Мисля, че няма такова.
Винаги остава място, на което не си търсил.
Ще се върна след ден-два.
Ще те заведа в Телеграф Крийк, ако оживееш до тогава.
Да му се не види.
Господи!
Кал. Само кал.
Нали не си ранен, момче?
Чуй какво ще ти кажа. Не бях аз. - Върви по дяволите.
Иън беше.
Каза, че е мъртъв.
Мъртъв е.
Наистина е мъртъв.
Съвсем мъртъв е, момче. Само че ти го уби.
Не се притеснявай. Той беше кръвожадно копеле.
Иън вярваше, че има златна жила.
Заради това брат ми уби индианеца, който пръв прокопал мината.
Само защото там можеше да има злато.
Преди няколко седмици пък дойде геолога, за когото разпитвахте.
Патерсън! - Да, и той душеше наоколо като вас.
Казах му да си върви, но той не ме послуша.
Иън го затрупа в един тунел и хвърли тялото в шахтата.
Иън я прокопа – 120 метра през плътна скала.
Знаеше, че златото е там. Беше сигурен.
Наводнихме шахтата и построихме отгоре колибата,
за да не разберат любопитковците.
Ти си точно такъв, Дюпре – любопитко.
Какво злато? - Златната жила.
Това е великото находище – източникът на златото,
разнасяно по теченията на реките от 10 000 години.
Заради него Иън уби Патерсън и твоята прекрасна Андрия.
Проклет да е. Щеше да убие и теб, ако не го беше изпреварил.
Опитах се да те предупредя. Казах ти да не ходиш в мината.
Не можех да ти кажа, че братчето ми е убиец, нали?
Макгий, няма никакво злато. - Има, разбира се.
Къде? - В мината, за Бога.
Бях там. Има само скали. Няма нищо друго.
Има!
Да не мислиш, че чака да го остържеш отгоре от стените?
Много си глупав, ако смяташ така.
Не. Там си е, но не можеш да го видиш. Все още не.
Трябва да се махнат само още няколко метра скали. Тогава ще го видиш.
Пийни глътка уиски като за последно. Чака ни работа.
Да, има уловка.
Тунелът се пълни с вода. Процежда се от потока.
Не знам до кога ще може да се работи. Може би месец. После ще се наводни.
Ще ти дам половината, момче. Половината!
Убих брат ти. Това нищо ли не значи за теб?
Просто го избави от мъките му.
Да не повдигаме повече тази отвратителна тема.
А Андрия? Господи!
Глупак ли си? Говорим за главната златна жила.
Това е най-доходоносната златна мина в света. Малоумен ли си?
Там долу има повече злато, отколкото можеш да си представиш.
След месец никой няма да може да го вземе, защото ще е под вода.
Мога да работя и сам, но има да се върши какво ли не.
Ще изкопая една трета от това, което ще изкараме заедно.
Логично е да работим заедно.
Защо си мислиш, че няма да си тръгна още сега?
Би могъл, но не мисля, че ще го сториш.
Намерих това в мината. Сигурно приятелката ти го е изпуснала.
Дай ми го.
Когато ти влезе в мината
и слезе 120 метра надолу в шахтата с гореща пот, стичаща се по гърба ти,
без да знаеш дали ще успееш да излезеш,
за момичето ли мислеше или за златото?
Става дума за златната жила.
Златната жила!
Помислих те за Макгий.
Седемдесет души – момчета и мъже от град Гримзби, загинаха.
От Ярмут чак до Скарбъроу стотици други се удавиха.
Потънаха риболовните ни кораби и траулери, а също и малките лодки.
Дълго се бориха със студената нощ и с буйните вълни.
Имаше счупени мачти и рейки, и гикове.
Много сърца се изпълниха с тъга. Много показаха кураж.
Много добри и сърдечни младежи намериха водния си гроб.
Слезе по въздушната шахта.
Изведе ме преди взрива. Каза да се скрия в гората.
Бях сигурна, че си загинал.
Какви ги говориш? Кой те изведе?
Иън. Той ми спаси живота.
Мили Боже!
Какво има?
Приготви се. Вземи спалния чувал и дрехи.
Тръгваме си. - Сега ли?
Разбере ли Макгий, че си жива, ще убие и двама ни.
Не. Не може просто да тръгнем. Ами Иън?
Убих го.
Боже! - Помислих го за Макгий.
Появи се зад мен в колибата. Беше тъмно.
А златото?
Няма злато.
Виждала ли си компаса?
Андрия?
Андрия? Андрия!
Макгий!
Макгий?
Макгий! - Да.
Пусни я.
Не мога да го направя.
Пусни я. Ще си тръгнем.
Кълна се. Ще се махнем от тук.
Ще си заминем. Става ли? - Не се съмнявам, че ще си тръгнете.
После ще кажете на всеки любопитко, че сте намерили златната жила.
Просто я пусни да дойде с мен.
Кълна се, че няма да кажа на никого!
Мъртвите не обелват и дума, Дюпре.
От 29 години копая в тази дупка.
От 29 години търся златната жила, Дюпре.
Нито ти, нито приятелката ти, никой няма да ми я отнеме. Чуваш ли?
В устата ми има повече злато, отколкото в тази мина, Макгий!
Пусни я!
Уби грешния човек, нали, момче?
Момиче, не трябваше да правиш това.
Беше заради златото, заради златната жила.
Заради това превивах гръб 29 години,
а Иън се беше залепил за мен като пиявица.
Да, Иън те харесваше.
Нека Бог се смили над душата ти.
Дръпни се!
Празна е, нали, момче?
Жалко.
За Бога!
Добро утро. - Добро утро.
Радвам се, че си жива. - Да.
Аз също.
Откъде дойде този път, старче?
От долната част на реката. Вие накъде сте тръгнали?
Надолу по течението. - Качвайте се.
Ще ви закарам до Рангъл.
Благодаря. Оценявам го.
Открихте ли нещо, което да си заслужава усилията?
Да.
Да, открих.
Това май е твое, старче.
Много по-тежко е, отколкото предполагах.
превод ИВАЙЛО МАРКОВ