Kako sem prišel na svet?
Kako se je to zgodilo?
Je razlog nekaj nesvetega, premišljenega, zlobnega?
Ne morem verjeti, da smo edini.
Si kdaj mislil, da bomo izvedeli?
BOG OTROK
V šestdesetih je veljalo:
poroči se, imej otroke in vse bo krasno do konca življenja.
Las Vegas takrat ni bil tako živahen, kot je zdaj.
Prijetno mesto je bilo.
Imela sem 22 let.
Vse moje prijateljice so takoj zanosile, midva pa ne.
Ljudje so naju spraševali, kdaj bova imela otroke.
Zanositi ni bilo lahko. Velik pritisk je bil.
Ni šlo le za pritisk, preprosto sem si želela otrok.
Nihče ni imel rešitve za to, dokler nisem šla k dr. Fortierju.
Dr. Fortier je imel naziv strokovnjaka za neplodnost.
Rekel je, naj prineseva vzorce
in da bo me bo oplodil z moževo spermo.
Zdelo se mi je vredno poskusiti.
Sčasoma se mi je zazdelo čudno,
da Wendi niti malo ni podobna moževim sorodnikom.
Spraševala sem se tudi, po kom je tako pametna.
Po meni že ne, pa tudi njen oče ni bil tako zelo bister.
Oba sva bila povprečna.
PORTLAND, OREGON
Skoraj 13 let sem bila detektivka.
Po upokojitvi sem potrebovala nekaj, da se zamotim.
Raziskovala bom rodoslovje. To pomislijo vsi, ko se upokojijo.
Kupila sem komplet na spletu.
Oglasi prikazujejo ljudi, ki so dobili krasne rezultate.
Dobila sem veliko zadetkov. Mislila sem, da gre za moje bratrance.
Vendar nimam nobenega bratranca in sestrične.
Ko sem opazila, da zadetki kažejo na polbrate in polsestre,
sem vedela, da nekaj ni v redu.
Povsod se je pojavljalo ime Fortier.
Vedela sem, da moram govoriti z mamo.
Rekla sem, da sem naredila test DNK in da oče ni moj pravi oče.
Moj oče je njen zdravnik za neplodnost v Las Vegasu.
Misliš, da bi se odločila za darovalca?
Sploh nisem vedela. Niti pomislila nisem na to.
Si vedela, da ljudje to počnejo? -Ne.
O takih stvareh se ni govorilo.
To je bilo nekaj čisto novega. Toda tudi če bi obstajala ta možnost,
se ne bi odločila zanjo.
DR. FRANK SILVER Uslužbenec dr. Fortierja
To je normalen jajčnik, to pa nenormalen.
Ta je bil, kot pravijo, pošast.
Tu je tumor, ampak nisem vam hotel pokazati tega.
Tu mi je kazala čevlje. Srčkano.
To je maternica z jajcevodi.
Sončni zahod na Tihem oceanu. Kaj pravite?
Zahvalila se mi je,
ker sem ji spremenil življenje.
Ginekolog sem. Ginekologija kot stroka
je odpirala vrata v Las Vegasu,
ker so ženske sestavljale od 70 do 75 % prebivalstva.
Potrebovale so ženskega zdravnika.
Ne žensko zdravnico, ampak zdravnico ali zdravnika, ki zdravi ženske.
Ta banana bo kmalu naredila velik cvet,
ki je videti kot penis povodnega konja.
Orjaški je. Njegovi listi
so plodovi banane, ki jih jemo. Ko se to zgodi, ovene.
Rastlina uveni, toda ustvarila je mladička.
Porodničar sem. To je moja služba. Porajam življenje.
Nekaj vam bom pokazal.
Ginekologov, kar je moj poklic,
je bilo tukaj zelo malo.
Dr. Fortier se je odločil, da bo ustanovil svojo kliniko.
Quincy je bil ustanovitelj ginekološke bolnišnice.
Na svet smo spravili na tisoče otrok.
Sam sem jih verjetno okoli pet tisoč.
To je bila krasna manjša klinika za ženske.
Zdravili so bolezni, povezane z neplodnostjo.
Nismo imeli na voljo današnjih sredstev, predvsem genetike.
Ni bilo semenskih bank.
Nismo vedeli, da se spermo lahko zamrzne,
zato smo uporabljali svežo.
Darovalec si lahko postal na medicinski fakulteti ali v bolnišnici.
To je bilo bolj ali manj neuradno.
Med študijem medicine sem bil darovalec.
Spermo smo prodajali po 50 dolarjev za vzorec.
Oni so potem oplodili ženske. -Kako?
Z injekcijo. Z dolgo iglo.
Potisneš jo v maternični vrat.
Nič posebnega ni bilo. Opravili so, kot bi mignil.
Quincy je malo preučeval neplodnost,
toda pacientke tega niso vedele.
V tistih časih še niso razumeli DNK-ja.
Ženska, oplojena z nekim vzorcem sperme,
ni mogla izvedeti, kdo je otrokov oče.
Odraščal sem v tisti bolnišnici. Tekal sem za očetom, ko je delal.
Imel sem štiri starejše sestre in mlajšega brata.
Najstarejša sestra je bila materina hčer
iz prvega zakona.
Moj oče je bil genij.
Po nohtih na nogi je vedel, da imaš gnile zobe.
Razumel je človeško telo.
Ženske, ki so šle k njemu, so zanosile. Drugi zdravniki niso bili uspešni.
On je vedel, kaj je treba narediti.
Uporabljati je začel svojo spermo.
Kako veste, da je to počel? -Povedal nam je.
Kaj je rekel? -Da samo pomaga ljudem.
Koliko polbratov in polsester imate?
Na stotine. Zelo veliko.
Moj oče je imel zelo veliko dela.
Koliko ste jih našli? -Najmanj 14.
Ko sem začela navezovati stike, sem najprej prosila za fotografijo.
Iskala sem skupne telesne značilnosti.
Zdi se mi, da samo jaz nisem podobna drugim.
Vsi imajo navaden nos.
Nekateri so ga na rodovniku navedli kot očeta.
Sama ga ne morem.
Našla sem polbrate in polsestre, rojene v 40., 70. in 80. letih.
Dva sta stara skoraj toliko kot moj najstarejši sin,
nekateri pa imajo celo 70 let.
Pisala sem dvema, s katerima imam ujemajočo se DNK.
"Pozdravljeni. Izvedela sem, da se najin DNK ujema.
Zanima me, ali bi bili pripravljeni govoriti z mano o tem."
Rekel je, da se bo z veseljem pogovoril o najinem sorodstvu.
Če moja zgodba vključuje neplodnost, nisem edina,
in da je verjetno on njegov najstarejši otrok.
Umrl je leta 2006, star 93 let.
Pomembno je vse, kar najdem, da si lahko ustvarim sliko o njem.
To raziskujem kot primer.
Po duši sem preiskovalka.
Vse življenje so me urili za policistko.
Začela sem pri 19 letih.
Upokojila sem se kot načelnica.
Preiskovala sem umore in nerešene primere.
Pri takih primerih nočemo česa spregledati,
vse sledi moramo preiskati.
Sem človek, ki hoče rešiti uganko. Hočem vedeti.
Veliko sem razmišljala o tem, ali je vedel, da ga bodo dobili.
Verjetno celo on ni mogel predvideti,
da boš za 69 $ lahko poslal vzorec
in se povezal z ljudmi po vsem svetu.
Sem Brad Gulko. Doktoriral sem iz evolucijske genomike.
Ljudje mešajo neznano z nedoumljivim.
Poreklo je veljalo za nedoumljivo.
Narediš krvno preiskavo in izveš kaj malega,
toda da bi lahko s statistično gotovostjo ugotovil,
kdo so tvoji starši, je bilo nedoumljivo.
Izkazalo pa se je, da je bilo zgolj neznano.
Genski testi danes ponujajo znanstvene odgovore
na vprašanja, ki so prej veljala za nedoumljiva.
Zato delujejo skoraj skrivnostno.
Najprej sem dobil občutek, kot da tonem.
Za dr. Fortierja sem izvedel pred dvema mesecema.
Se tako izgovori? Niti tega ne vem.
Mama živi v južni Kaliforniji. V svojem naselju je srečala nekoga,
ki je govoril o Las Vegasu.
Rodil sem se tam. Slišala je, da je uporabljal svojo spermo.
Spomnila se je, da je prišla tja zaradi težav z neplodnostjo.
Pozneje sem izvedel, da je bil prijatelj mojega očeta.
Skupaj sta služila pri civilni zračni patrulji.
Očetu je bil všeč, občudoval ga je.
Dr. Fortier je pomagal pri porodu. To piše na mojem rojstnem listu.
Odločil sem se dati sekvencirati svojo DNK. Moji sestri sta bili
v 99,5 % Aškenazinji, jaz pa le v 51,2 %.
Vedno sem se spraševal, zakaj imam modre oči.
Zgodilo se je pred nekaj leti.
Skušal sem odkriti, iz katerega plemena je moja babica.
Najverjetneje je bila Indijanka.
Ko sem dobil podatke, sem rekel, kdo so pa zdaj ti Fortierjevi.
Mama še vedno govori o tem, kako vznemirjene so bile njene sestre,
ko je rodila svetlolasega in modrookega otroka.
Mogoče so zdravniki menili, da je poročena z "nepopolno selekcijo".
S pol Indijancem s temnejšo kožo in črnimi lasmi.
Hotel ji je nekaj podariti. Mogoče sem darilo.
Človekov naravni nagon je,
da se razmnožuje. Čim bolj raznoliko in plodno.
Lahko razumem, zakaj bi se nekdo odločil,
da uporabi svojo spermo
in zakaj bi hotel, da mu čedna ženska rodi otroka.
To je povsem preprosto razumeti. Večini v civilizirani družbi
pa je jasno, da tega ne smeš kar tako narediti.
Mislim, da je dr. Fortier
našel način, da sebi opraviči to početje.
Da je počel, kar je hotel.
S tem ni preveč kršil svojih etičnih načel,
čeprav je šel zelo daleč.
Sem rezultat takšne odločitve.
Še vedno se skušam nekako sprijazniti s tem.
Višina 178 cm, teža 75 kg.
Modre oči.
Zdravnik in njegova žena sta imela pet otrok.
Ločila sta se v 60. letih.
Pozneje je posvojil še dve hčeri.
ZAČETEK SOJENJA ZDRAVNIKU ZA NEPLODNOST
Rekel je, da je svojo spermo zmešal
s spermo njenega moža,
da bi spermiji "hitreje plavali".
Tega ni naredil prvič.
Še pri 70 letih je oplojeval ženske.
Ni izgubil licence.
Umrl je ugleden.
Izmuznil se je nekaznovan. Podkupil je ljudi,
da zdaj ne smejo govoriti o tem.
Zaključili so, da je premalo dokazov, in mu dovolili delati naprej.
Njegove gene imam.
Samo zanima me, kakšni so.
Mučim se z vprašanjem, ali je bil dober človek.
Če rečeš, da je bil tvoj oče pošast, kaj to pove o tebi?
Rodil sem se v Auburnu v Massachusettsu
16. septembra 1912.
Tja smo se preselili tik pred 1. svetovno vojno.
Mislil sem, da je vojna na drugi strani jezera.
Slišali smo hrup nočnih vlakov
in mislili, da sovražnik napreduje na oni strani jezera.
Imeli smo tri krave, Faith, Hope in Charity.
Faith je bila breja samo enkrat in nikoli več.
Takrat sem se začel zanimati za neplodnost.
Dr. Quincy Fortier je legenda v lasvegaških zdravniških krogih.
Zasebno ordinacijo je odprl leta 1945.
Fortier je nadaljeval z zdravljenjem neplodnosti v ordinaciji za hišo
celo po 90. letu starosti.
Leta 1991 je bil v Nevadi razglašen za zdravnika leta,
toda skrival je mračne skrivnosti.
Mary Craddick si je želela otroka.
Z možem sta se dolgo trudila.
S pomočjo strokovnjaka za neplodnost je dobila, kar je želela.
Vsaj tako je mislila.
DNK testi so pokazali, da je otrokov oče v resnici zdravnik.
Mary Craddick ga toži za najmanj 14 milijonov dolarjev.
93-letni Fortier je zdaj končno nehal delati.
Svojo večmilijonsko premoženje je dal v sklad
in računal na odvetnike, da nič ne bo pricurljalo v javnost.
Imamo pogodbo o zaupnosti, ki velja za obe strani.
Fortierjev odvetnik je trdil, da v Nevadi ni zakona,
ki bi zdravniku prepovedoval početi take stvari.
Zdravnikovi odvetniki se skušajo pogoditi in končati sojenje.
Skrbi jih, da bi se pojavili novi tožniki.
Bil je starec, ki je življenje posvetil temu,
da bi pomagal ljudem, ker je bil človekoljub.
Ko ga je ena od pacientk skušala javno oblatiti,
ga je prizadelo.
Nekoč sta zdravnik in pacient sklenila zgolj besedni dogovor,
ki sta ga zapečatila s stiskom roke.
Takrat sem spremenila mnenje o občilih.
Ne zaupam jim več.
Težko je,
toda če imaš nekoga rad, mu stojiš ob strani.
To je najmanj, kar sem lahko naredila za očeta.
Kakšen je bil kot oče? -Govoril je, da sva ga rešili.
Takrat se je ločeval
in lahko bi ostal brez svojih šestih otrok.
Bili sva dojenčici. Pomagal je pri porodu
in naju prinesel domov. Drugo je zgodovina.
Koliko je bil star? -Mislim, da 55.
Pogosto so naju spraševali, ali je najin ded.
Ne, oče.
Ta mi je všeč.
Ta je lepa. Matura.
Ameriški inštitut za hipnozo.
Hipnotiziral se je, ker ni hotel anestezije.
Ni maral protibolečinskih zdravil, ker so mu meglile razum.
Sam se je obrezal. Koliko ljudi to zmore?
Različnim organizacijam je podaril veliko denarja,
zato je postal njihov član.
Pacientke je sprejemal ob vikendih.
Včasih tudi ob 5h, 6h zjutraj.
Delati je začel doma.
Nekaterim bo to čudno, ampak vsi imamo drugačno zasebno življenje.
Oče je oboževal glasbo in učili sva se igrati klavir.
Včasih sva ob vrnitvi iz šole v dnevni sobi naleteli na pacientke,
zato sva imeli na vajah gledalce.
Nekaterim je morda čudno, da ginekolog zdravi svoje hčere,
toda bila sem mu hvaležna. Ne le zato, ker je bil
izjemen zdravnik, ampak tudi zato, ker me je imel rad.
Vedela sem, kako zelo ga ljudje potrebujejo.
Če so potrebovali operacijo slepiča, jim je bil na voljo.
Je treba izdreti zob? Tudi to je počel. Če si hotel otroka, si šel k njemu.
Ste vedeli, da to dela? -Kaj? -Da uporablja svojo spermo.
Ko je to prišlo v javnost, smo govorili o tem.
Da je uporabil svojo spermo, je bilo zanj enako,
kot če bi uporabil svojo kri.
Ljudje so si obupno želeli otroka
in na drugačen način jim ni mogel pomagati.
Če je bila volja, je bila tudi pot.
Nikomur ni hotel žalega.
Prepričan je bil, da zagotavlja biološko potrebo.
Toda ljudje so nato odšli in živeli naprej kot družina,
on ni bil vpleten v to.
Zakaj pacientkam ni povedal, da uporablja svojo spermo?
Mislim, da ljudje niso čutili tolikšne potrebe po tem,
da bi poznali svoje poreklo kot danes.
Bilo jim je bilo dovolj, da so vedeli, da spadajo v neko družino.
Najbolj me moti to, da sem mu zaupala.
Kaj mislite, da je naredil s spermo vašega moža?
Na spletu sem prebrala,
da je spermo darovalca mešal s svojo.
Ne vem.
Vem pa, da sem se, ko sem bila v ordinaciji
na pregledu, spraševala,
zakaj ves čas hodi ven in noter.
Zdi se mi, da moram zaščititi mamo.
Ampak je ne morem. Ni me bilo tam in nič ne morem narediti.
Zaradi svoje sebičnosti ji tega nisem mogla prikriti.
Morala sem izvedeti več.
Obžalujete, da ste ji povedali? -Slabo vest imam.
Mogoče bi bilo bolje, če ne bi vedela.
Spomnim se, kako je planila v jok in rekla,
da je bil starejši od mojega očeta.
Razmišljala sem o tem, kako si je moja mlada mama želela otroka,
ljubila je svojega moža in bila srečna, ta starec,
kajti za 23-letnika je 53-letnik starec,
pa ji je to naredil.
Moj oče je mrtev. Vesela sem, da ni izvedel.
To bi ga strlo.
To je moj pravi rodovnik.
Večina nas ima dva rodovnika na spletu.
Rodovnik, kakršen bi moral biti,
in rodovnik tistega, kar smo, kar pa je po navadi skrito.
Windows 10 pravi, da smo vsi enaka oseba.
Nič nisem imel proti, da bi to razkril v javnosti,
toda najprej sem hotel povedati mami.
Mama se je zelo bala, da bi postal kot njen prvi mož,
človek, za katerega sem mislil, da je moj oče.
Včasih je bil nasilen.
Zapustil jo je, ko sem bil še majhen. Vedel sem, da je odšel
in da se ne bo vrnil.
Podedoval sem zelo negativno predstavo o sebi
na podlagi njene predstave o mojem očetu.
Sprava ji nisem hotel povedati.
Potem pa sem pomislil,
da ji nimam pravice zamolčati.
Komu pa naj to povem? Koga poznam najdlje? Mamo.
Včasih sem odmaknjena.
Tiha sem, rada se držim zase.
Hladnost in brezosebnost sta mi koristili pri mojem delu,
toda skrbi me, da sem hladnost podedovala od njega.
To je del, polovica mene.
Verjamem, da imajo ljudje, ki počnejo slabe stvari, dobro plat.
Na začetku kariere je dal zgraditi bolnišnico.
Bil je podeželski zdravnik na območju, kjer je primanjkovalo zdravnikov.
To so kar pustili tu.
Neverjetno. Rojstni kartoni.
Bolnišnica dr. Q. E. Fortierja v Piocheu v Nevadi.
Zanima me, koliko kartonov je izpolnil za svoje otroke.
Seveda sem bil edini zdravnik v Piocheu.
Zgraditi sem dal tamkajšnjo bolnišnico.
Vse sem zdravil.
Od glivičnega meningitisa do nohtov na nogah.
Edini sem se ukvarjal z neplodnostjo.
Seveda so bili na začetku zdravniki glavni darovalci.
Zbirali smo vzorce in sami opravljali oploditve.
Zelo veliko otrok smo imeli.
Rodil sem se v Piocheu.
Kot otrok sem bil čudaški.
Pri treh letih sem izdeloval gobeline.
Razstavil sem plišasto igračo, ker je nehala delati,
in jo zašil s priborom za gobeline.
V četrtem razredu so naznanili, da sem pankrt.
Veste, kaj to pomeni? Nima očeta. Ne more biti duhovnik.
Močno sem si želel očeta. Vsi so ga imeli.
Ko sem dopolnil 18 let, sem ga našel.
V neki beznici. Alkoholik.
Tolkel sem po vratih in vprašal je, kdo sem. Tvoj sin.
Ponudil sem mu roko. Tako sva se spoznala.
Nekaj časa sva govorila, nato mi je dal 20 dolarjev.
Pomislil sem, da je to najdražjih 20 dolarjev, kar sem jih dobil.
Mislim, da ni sporno, če rečem, da 50 % lastnosti,
vedenj in nagnjenj neke osebe določa DNK.
Moj oče je družaben človek. Dobro se počuti v družbi.
Odprt je, jaz pa nisem bil tak.
Že kot otroka so me zanimale kemija, fizika in matematika.
Nikoli se nisem dobro počutil v družbi.
Bil sem vase zaprt. Zdelo se mi je, da je nekaj narobe z mano.
Ljudje, ki imajo drugačno DNK od staršev in tega ne vejo,
ne čutijo le, da so drugačni, ampak da je z njimi nekaj narobe.
Verjamem v biološke in duševne manifestacije genetike.
Zanimajo me značajske poteze mojih polbratov in polsester,
njihove življenjske odločitve,
kateri nazori so nam skupni in kateri ne ter zakaj.
CONCORD, KALIFORNIJA
Skrbi me. Večino leta že premlevam to pri sebi.
Moja mama ima 93 let.
Ne vem še, kako ji bom to povedal.
Nisem mogla spati. Do treh zjutraj sem igrala scrabble,
ker nisem mogla razumeti vsega tega.
Ko sem se zbudila, sem prišla do določenih zaključkov.
Najprej sem pomislila, da nisem spala z njim.
To je bila najpomembnejša zgodba v mojem življenju.
To s Quincyjem. Hotel sem jo deliti s tabo.
Žrlo me je, da ti nisem mogel povedati.
Marsičesa iz svojega življenja se ne spomnim,
tega pa se zelo dobro.
Šla sem k njemu, ker sem se slabo počutila.
Mislila sem, da mi zdravi vnetje. Ne vem.
Legla sem na mizo, pregledal me je
in rekel, naj bom pri miru.
Ubogala sem ga.
Spraševala sem se, ali sem omedlela in me je...
Nisem slišal, da bi posiljeval.
Počel pa je druge brezvestne stvari.
Je hotel ugotoviti, koliko otrok lahko zaplodi pred smrtjo?
Ne vem. Res ne.
Sploh nisem hotela otroka.
Takrat že ne.
Življenje bi lahko bilo povsem drugačno.
Vrnila bi se v šolo in šla verjetno še študirat.
Komaj 20 let sem imela, ko sem se poročila.
Vse bi še lahko nadoknadila.
Imela sem že privarčevan denar za šolnino.
Samo iz Piochea sem hotela.
V tistem času so bili zdravniki skoraj kot duhovniki.
Zaupal si, da so pošteni,
da vejo, kaj govorijo.
Kaj zdaj mislite o tem zdravniku?
Grozno je, kar je počel ljudem,
toda brez njega ne bi imela Mika.
Življenje jemlje,
bog pa odloča, kaj bo s tabo.
Ves čas gledam to fotografijo.
Tak je kot Mike v teh letih.
Odleglo mi je, kajti nisem imela dobrega mnenja
o človeku, ki naj bi bil njegov oče.
O mojem "neočetu". -Tako je.
Imate sto sporočil.
Kličem iz okrožnega sodišča v Clarku. Prišli so dokumenti, ki ste jih želeli.
Ponje lahko pridete med tednom v času uradnih ur. Na svidenje.
Overjena izjava Connie Fortier.
Menda jo je preklicala.
To je zelo sumljivo.
Pod prisego je izjavila:
"Moj oče je umrl leta 1950.
Mama se je poročila s Quincyjem Fortierjem. Pozneje me je posvojil.
V otroštvu me je očim večkrat spolno zlorabil.
Začelo se je, ko sem imela približno pet let, in končalo pri 13-ih.
Dr. Fortier me je spolno zlorabljal tudi med pregledi.
Spolovilo mi je pregledal tudi, če me je bolel samo trebuh.
V družini nikoli nismo govorili o teh zlorabah.
Nisem hotela razmišljati o tem. Ko sem kot najstnica dojela,
da je počel nekaj slabega, sem občutila še večjo krivdo.
Molčala sem, ker sem se bala, da mi ne bi verjeli.
Ko sem ga vprašala, zakaj me je zlorabljal,
je rekel, da me ni posilil in da ni bil nasilen.
Vedno naj bi bil nežen, jaz pa sproščena.
Zanosila sem pri 17 letih.
To je bil šok, ker nisem imela spolnih odnosov.
Očim mi ni dovolil splaviti, zato me je poslal v Minnesoto
v dom za neporočene matere.
Tam sem se dogovorila za posvojitev sina.
Nikoli nisem poskušala navezati stika z njim,
ker sem se sramovala neželenega in nepričakovanega spočetja.
Leta 1992 so mi pisali iz vladne agencije v Minnesoti,
da bi navezala stik s svojim sinom, ki je imel takrat 27 let."
Mogoče piše John, ne vidi se.
Dober dan!
Dober dan! -Zdravo.
Wendi. -Jonathan. -Me veseli. -Enako.
Kaj si počela tega leta? Mislim, da je bilo 1978.
Verjetno sem zaključevala osnovno šolo.
Sesti moram.
Od nekdaj vem, da sem posvojen. Vedno odgovarjaš na isto vprašanje.
Veš, kdo so tvoji pravi starši? To so moji starši.
Če to dolgo ponavljaš, postane resnica.
Ampak to ni popolna resnica.
V določeni starosti se ti zazdi, da je laž.
So tvoji starši kaj vedeli o tebi?
Le to, da je bila moja mama zelo mlada.
O očetu niso vedeli nič, toda mama me je spodbujala, da poizvem.
Pisal sem socialni službi, da bi rad našel mamo.
Potem sem dobil Conniejino pismo.
Kaj je napisala? Kako si bil spočet?
Rekla je le, da je bila na pregledu pri Quincyju.
Potem je zanosila. -Ja. -Ni pa bila spolno dejavna.
Tako je, zato ni bilo druge možnosti.
Zdaj verjameš, da si bil tako spočet? -Ja.
Ko je Conniejina mama to izvedela, je bilo njunega zakona konec.
Takoj sta se ločila.
Lahko bi rekli, da se je moja babica ločila od dedka,
ki je bil hkrati tudi moj oče.
Si spoznal Quincyja? -Ja.
Nekoč, ko sem šel tja. Vstopil sem v hišo, žvižgal je.
Preskočil je sušilnik. Popravljal je cev
ali nekaj za sušilnikom.
Bil je v nekakšnem temnozelenem pajacu.
Imel je enake roke kot jaz, z mišičasto podlaktjo.
Kot Popaj.
Nisem pričakoval tega.
Po eni strani mi je bil všeč, po drugi pa mu nisem zaupal.
Toda kar se tiče...
Po rokah se ne vidi, kaj je ta človek naredil.
Všeč mi je bila njegova zunanjost.
O čem sta govorila?
O ničemer pomembnem ni govoril.
Zato se ne spomnim dobro. Čutil sem le, da laže.
Poslušal sem nekoga, ki se je izvijal kot jegulja.
Povišan glas je imel.
Izvijal se je.
"Connie je prišla na pregled. Ravno sem vzel vzorec sperme
z vatirano paličko in potem sem njej vzel bris.
Nekako sem zamenjal brisa."
Ko je odšla,
je pogledal in ugotovil, da ni vatirane palčke.
Očitno je uporabil napačen bris.
Kot bi hotel sebe in mene prepričati,
da je bila nesreča. Jaz sem bil nesreča.
Bil je tako predrzen, da je rekel, da bi lahko šlo za deviško ploditev.
On, znanstvenik.
Kako si se počutil?
Zoprno mi je to vprašati, toda kaj si si mislil?
Zame je bilo to nasilje.
Ne zdi se mi, da je to nasilje v meni,
ampak da se je zavest o nasilju z rojstvom prenesla name.
V resnici se nikoli nisem soočil s Quincyjem.
Tudi ti se ne bi mogla.
Mislim, da bi se morala Connie.
Jaz bi bil kot sperma, ki se sooča z njim.
Ne bi mogel biti del take drame.
Ne bi bil prepričljiv lik. "Kdo pa si ti?"
Rad bi prebral nekaj misli.
"Vprašala sem ga, kako lahko zanika, da je zlorabljal otroke.
Rekla sem, da je bilo to narobe, in da je imelo dolgoročne posledice.
Vprašala sem, zakaj je mislil, da sme zlorabljati svoje hčere.
Odgovoril je, da so neke raziskave pokazale,
da spolni odnosi med otroci in očetom niso škodljivi.
Med potjo domov sem razmišljala o pogovoru.
Zdelo se mi je, da se je z manipulacijo znova skušal
izogniti težavam zaradi spolnih zlorab,
ki jih je zagrešil, ko smo bili otroci.
Smili se mi, pomilovanja vreden je.
Vedno je uporabljal denar, moč in nadzor,
da bi nas prisilil v stvari, ki jih drugi niso hoteli početi.
Mora odgovarjati za to, na tem in na onem svetu."
Moj oče je bil nor. In sprijen.
Ko je mama to izvedela, je temu naredila konec. Dolgo tega ni vedela.
Dolgo je zlorabljal vse moje sestre, naju z bratom
in še druge, ki so prišli. Vseeno mu je bilo.
Hotel se je igrati. Najbolj me je osrečil,
ko je ležal mrtev v krsti. Počutil sem se varnega.
Dolgo sem potreboval za to.
Sonia, vas je doma kdo zlorabljal, ko ste odraščali?
Meni se to ni dogajalo.
Mislite, da je kaj resnice v teh trditvah? -Ne vem.
Ste kdaj vprašali?
Ste kdaj vprašali svoje polbrate in polsestre ali očeta? -Ne.
Zakaj? -Nočem vedeti.
Ste se bali, da je res?
Rada bi si spremenila nos.
Ni mi všeč, zdaj pa še vem, po kom sem ga podedovala.
Nočem takega nosu.
Dobro polovico življenja sem se trudila zaščititi otroke.
Pogosto sem zapostavljala svojo družino, da bi izvrševala pravico.
Nato pa po vseh teh letih ugotovim,
da je človek, ki je zlorabljal svoje otroke, moj biološki oče.
Zdi se ti, da se boriš proti pošastim,
toda ena od njih biva v tebi.
Ne vem, zakaj si mislil, da imaš pravico to početi.
Ne razumem tega.
Verjetno je mislil, da dela veliko uslugo.
Toda ne moreš biti čudodelnik
in ljudem zamolčati, kaj počneš.
Sredstva za dosego cilja.
Slaba sredstva ne opravičujejo cilja.
Kaj, če bi se nekoč pojavil otrok,
ki je bil spočet v času, ko ste darovali spermo na fakulteti?
Nemogoče.
Ne bi se smelo zgoditi.
Kaj pa DNK? -Ne bi smelo priti do tega.
No, težko. Verjetno bi bilo mogoče z DNK.
Kaj, če bi vas našli? -Nič ne bi imel proti.
Le kako ne bi vzljubil svojega potomca?
Nekoč me je poklical eden od sinov in rekel, da imam hčer.
Kako to misliš, sem rekel. Naredili so test DNK
in ugotovili, da sem oče te osebe.
Čez dva tedna me je spet poklical
in rekel, da je našel še eno.
Čez mesec me je spet poklical.
Pojavila se je še ena hči.
Zdaj vem za 13 otrok.
Če pomislite, kolikokrat ste darovali spermo na fakulteti,
koliko otrok mislite, da imate? -Ne vem.
Kaj naj rečem? Ne vem.
Težko je določiti število.
Zdi se mi, da imava veliko skupnega.
Rad poslušam o tvojem poreklu in želji po delu z rokami,
toda na tehničen način. -Enako.
V nasprotju z mano si se ti veliko šolal.
Kateri prst je daljši? Je kazalec daljši od prstanca?
Moj prstanec je daljši.
Je to odkritje spremenilo tvojo raziskavo
ali tvoj pogled na raziskavo?
Je kot sestavljanka in vsi imamo en del.
Izvedel sem pred letom in pol.
Starši so rekli, da mi morajo nekaj povedati.
Oče je rekel, da je neploden in da poznata darovalca.
Če to izveš kot odrasel,
ne veš več, kdo si. -Vse, kar vem, je napačno.
Kakšen mesec in pol sem bil povsem sesut.
Bil sem čisto iz sebe.
Sem otrok nečesa nepopisnega?
Sem otrok nekoga, ki je hotel pomagati možu moje mame?
Je tako razmišljal? Ne vem.
Nekoč sem sanjal, da so na zadnji strani omare vrata.
Stopil sem skoznje in na drugi strani je bila
fantazijska dvorana iz filma Lepotica in zver.
Toda našel sem nekaj, kjer ni bilo ničesar,
in nekaj izrazito drugačnega.
Ko sem izvedel za očeta, je bilo to tisto drugačno.
Ne smemo predvidevati,
da dejstva zadostujejo za resnico.
To nikoli ni vsa resnica.
Začutil sem, da je užival v tem, da mu je uspelo to početi.
Pa smo tu!
Takšni prepovedani sadeži ne bi smeli obstajati.
Po drugi strani pa obstajamo zaradi njega.
Razmnožil se je v večnost prek mene in moje družine.
Je kot verižna reakcija, ki je ne morem pretrgati.
Si mislil, da si pametnejši od mojih staršev?
Zakaj si se odločil, da jih smeš pretentati, da bi dobili otroka?
Si mislil, da si boljši od njih?
Zakaj? Nimam tega odgovora.
Ko je bil film posnet, je bilo več kot 20 ameriških zdravnikov
obtoženih, da je na skrivaj oplojevalo pacientke s svojo spermo.
Dr. Fortier je zaradi neplodnosti sprejel na tisoče pacientk.
Njegovi biološki otroci se še naprej pojavljajo.
JOSEPH LORDS rojen leta 1982
CARYN CLARK rojena leta 1948
JOSHUA THIEL rojen leta 1979
DESIRAE YOUNG rojena leta 1986
MICHAEL CLEAVER rojen leta 1984
BRENT LEAVITT rojen leta 1984
MIKE OTIS rojen leta 1949
JONATHAN STENSLAND rojen leta 1965
BRAD GULKO rojen leta 1966
WENDI BABST rojena leta 1966
Za mojo mamo.
MEDIATRANSLATIONS