Луизиана, 1973 година
Всички да излизат. Разтоварете боеприпасите.
Каспър, ела.
Търсят професионални за Африка. - Курви ли?
Не, сержант, наемници.
Също и за Мексико и Латинска Америка. 1 300 долара на месец плюс транспорт.
Търсят бойци, а не машинописки.
Сержант, наредиха ми да ви докладвам. Аз съм Хардин.
Пехотинец Чарлз Хардин. Откъде си, Чарли?
Ел Пасо. - Така ли?
Да не би да харесваш Националната гвардия на Луизиана?
Не. Но още повече не харесвам Националната гвардия на Тексас.
Тук не е като да си пазач в Тексас.
Националната гвардия на Луизиана също може да ти докара неприятност.
Ясно? - Ясно.
Отиваш във втори взвод. Зачислен си към него.
Каспър, заведи го. Запознай го с момчетата.
Прекратете огъня!
Сигурно ще ни разпределят задачите.
Обучението ще ти се отрази добре. Най-вече на мускула в панталоните ти.
Последното, от което имам нужда. Освен, ако не искаш да се позабавляваш.
Слушай, Стъки, ще ти го резна на две, за да можеш сам да се забавляваш.
По-леко! - Престанете!
Харесвам шеги, както всеки друг, но не харесвам твоите.
Идвам, треньоре. Мен, ако питаш, си падам по жените.
Скоро няма да видим жени. - Животът е пълен с изненади.
Какво искаш да кажеш? - Уредил съм нещо за уикенда.
Шест курви ще ни гостуват.
И съм сигурен, че ще изчукат всеки от гвардията на Луизиана.
Не се шегуваш, нали? - Никога не се шегувам за жени.
Какви жени? - Уредил ни е женска изненада.
Искаш да кажеш проститутки? - Точно така.
Не очаквах да паднеш толкова ниско, Спенсър.
Съгласни са да дойдат в Катахула.
Ще се появят, като излезем от блатата.
Ще има ли една за мен? - А за мен?
Ами ние, братко? - Момчета,
целта на Националната гвардия е да пази южнячките от тъмните ни братя.
Но в името на Юга, съм уредил всички.
Ами ти, Хардин?
Имам жена. Не ме бройте.
Смятах, че войниците в Ел Пасо са по-сериозни.
И по-организирани. Ние само гледахме телевизия,
убивахме хора и спяхме. - В гвардията на Луизиана е различно.
Имаме по-важни мисии от това да тормозим ученици и негри.
Г-н гвардеец, не искаме повече противогази. Не насъсквайте кучето.
Виждаш ли? Имаме стари и благородни военни традиции.
Каспър!
Веднага престани, Стъки! Глупав кучи син!
Сигурно във външния свят си вършил нещо полезно, а не като тези момчета.
Работих за "Тремко". Химичен инженер.
Колежанче! Доста рядко срещани в Тексас, нали?
От време на време допускат по един.
Създаваш впечатление, че не ти е приятно да разговаряш с момчетата.
Знаеш ли? Прав си. - Напълно те разбирам.
Рийс се държи, като че ли е герой от роман.
Стъки е толкова глупав, че не може да чете.
Треньорът... - Мисля, че знам що за човек е.
Но като цяло момчетата са печени.
Искат само да се забавляват, защото си новобранец.
Не ми харесва.
Те просто са същите простаци, с които се занимавам цял живот.
Едно, две, три. Живо, момчета.
Когато бях във Форт Полк, инструкторът ми бе ухапан
от коралова змия точно тук.
После взе мачетето, сложи си ръката на един пън и я отряза.
Ама, че глупост. - Небивалици!
Кълна се, истина е. Майната ви тогава. Не ми пука дали ми вярвате.
За тези, които се интересуват. Отиваме на нощно разузнаване.
Млъкнете и слушайте. Кодовото ни име е "Браво".
Група "Браво", разузнаване и сигурност.
Сборен пункт Чарли. Чарли е от другата страна на Катахула.
Ще вървим в колона с възможно най-много прикритие.
И възможно най-бързо. Никакви палатки и спални чували.
Само дъждобрани.
Тук времето е променливо. Жега, дъжд и сутрешен студ.
Свиквайте с това. Ще газим във вода, а тя ще бъде ледена.
Крибс! Слушаш ли ме?
Разбира се, сержант. Слушам.
Добре, защото няма да си водач.
Рийс, ти ще водиш.
Говорим за 38 километра. Уверете се, че имате вода в манерките.
Искам всеки да си върши работата. Да не чувам излишни приказки.
Всички сте другари. Разчитате и зависите един от друг.
Всеки ще си върши работата.
Поне веднъж в живота си бъдете войници.
"Мирен гражданин. Войник в боя."
"Аз съм гвардеец." - Правилно. И не го забравяйте.
Южняшко спокойствие (1981)
Участват: Кийт Карадайн
Пауърс Буут
Фред Уорд
Франклин Сийлс
Т. К. Картър
Люис Смит
Лес Ланъм
Питър Койот
Карлос Браун
Брайън Джеймс и др.
Музика: Рай Куудър
Оператор: Андрю Ласло
Сценарий: Майкъл Кейн, Уолтър Хил и Дейвид Гилър
Режисьор: Уолтър Хил
Изглежда, че някой си е направил океан.
Би трябвало да сме тук...
Или картата е грешна, или аз не мога да се ориентирам в местността.
Каналът се променя, когато вали. Сигурно пътеката е под водата.
Да се обадя ли на ротата? - Не. Положението е следното.
Да преминем от другата страна оттук, което не ми харесва,
или да се върнем отначало.
Насам.
По дяволите, някой е убил сърна.
Накого ли са тези лодки? - Наши.
Принадлежат на местното население. Така, че не си мислете да ги пипате.
Дали са в изправност? - И още как. Това са канута.
Каджуните ги ползват всеки ден.
Но не ги ползват сега.
Да преминем блатата с тях.
Да, съгласен съм. И без това гърбът ме боли.
Така по-бързо ще стигнем Катахула и ще опънем мацките.
Какви мацки? - Спенсър е уредил чукане.
Да пояздят жребеца.
"Нолийн и блатната кралица". Важно е за морала.
Така ли? - Нека ви кажа, сержант,
че тези жени очакват яко войнишко проникване.
Мисля да не вземаме лодките. Те не са наши.
Прав си. Не са наши.
Просто се качваме и изчезваме.
Почакай, жребецо. Никой не ти е дал заповед.
А как ще преминем отсреща?
Рийс, той е прав.
Хайде. Да тръгваме.
Почакай. Ами, ако собствениците си ги потърсят?
Това са само три лодки. Щом им трябват, ще им ги върнем.
На никого няма да навредим. Катахула, идваме.
Какво ще кажете, сержант?
Добре. Боудън, остави им бележка. - Да, сър.
Всички да си закачат каските на колана.
Побързай, Стъки! Качвай се в лодката и се дръж като войник!
Погледнете натам!
Ето ги. Сигурно лодките са техни.
Прочетете бележката.
Оставили сме ви съобщение.
Глупави каджуни.
Не разбират. Дано да намерят бележката.
Дали говорят френски? - Някой от вас говори ли френски?
Да. Ву ле ву да ме чукате?
Рийс, зарежи тези глупости!
Ще ви върнем лодките!
Атака! Не вземайте пленници!
Стъки, идиот такъв!
Каспър, веднага изкарайте лодките на брега.
Сержант! - Пуул!
Прикрийте се! - Застреляха го!
Залегнете. - Спенсър, насам.
Господи, застреляха го в главата!
Още ли стрелят по нас? - Не знам. Не ги виждам.
Залегни! Трябва да извадим Пуул от водата.
Заемете се. Аз тръгвам след тях.
Хайде.
Да тръгваме.
Проклетият Стъки!
Няма и следа от тях.
Къде е картата? - Помня, че беше в ръцете му.
По дяволите. Компасът го няма.
Къде е? - Във водата. А ти как мислиш.
Познай кой е виновен? - Да, Боудън. Ти обърна лодката?
Не съм аз. Ти беше. Ти си виновен.
Какви ги дрънкаш? Ти се паникьоса, нещастнико.
Ще ти покажа кой се е паникьосал, копеле.
Какво ви става, по дяволите? Трябва да се държим заедно.
Успокой се! - Добре.
Дадено.
Добре.
Симс, къде е радиото? - Как къде? Във водата.
А как ще напътстваш хората, какво ти става?
Имаме мъртвец. Какво ще правим?
Предлагам да хванем онези копелета. - Аз решавам какво да правим.
Да тръгваме. - Ами сержант Пуул?
Ще го оставим, ако искаш, го носи. - Той беше американски войник.
Имаше Бронзова звезда и Пурпурен кръст от Виетнам.
Няма да го оставим. - Да се махаме, може да се върнат.
Ще продължим с мисията. Тя е наше задължение.
Хайде, Каспър. Да се махаме. - Не! Няма да го оставим тук!
Кой каза? - Аз, защото имам нашивки.
Означава, че командвам и не ми се слушат повече глупости.
Да тръгваме.
Стъки, ти си едно тъпо копеле с картечница.
Правилно, Стъки. Никой не ти беше заповядал да стреляш.
Беше само на шега. Патроните ни са халосни.
Забрави.
По дяволите. Застреляха човек, а ти казваш да забравим?
Да ти напомня, че не Стъки застреля Пуул.
Щом отнесем тялото на Пуул в базата, ще се върнем за каджуните.
Да бе. Трябва само да преплуваме 200 метра и да ги открием в гората.
А после да ги разстреляме с халосни патрони.
Какво мислите? Каналът отива на изток.
Оттук изглежда можем да минем. - По-добре на север към магистралата.
Отиваме към магистралата. - Не и ако тръгнем на изток.
Майната ти, Спенсър. - Ти пък какво знаеш?
Знам, че най-ярката звезда в небето показва изток и ние я следваме.
Трябва да тръгнем на изток, не на север.
Колко още ще спорите? Трябва да решим накъде да вървим.
Някой знае ли изобщо накъде да вървим?
Млъквай. Казвам да тръгнем на изток, а после поемаме на север.
Прави каквото искаш. - Точно това ще направя, Спенсър.
Размърдайте си задниците.
Турска консерва.
Турско месо, турска кожа, брашно, мазнина, сол.
Май цигарите ти са сухи?
Да. Успях да спася пакета. Късметлия.
Мисля, че е време да разпределим патроните.
Какви патрони? - Рийс има боеприпаси.
Винаги си носи в случай, че стане напечено.
В лагера ми показа кутия калибър 5.56.
Какво си мислиш, че правиш?
Да не би да си на тайна мисия? - Няма начин.
Тези патрони са само за мен.
Заредил съм ги в случай, че се появят копелетата, които убиха Пуул.
Дай да ти видя оръжието. - Не се приближавай.
Дай ни патроните, ще ги разделим по равно.
Ще си ги поделим. - Глупости.
Само за мен са. Ясно?
Не, Рийс. Дай патроните. Във военно положение сме.
Заповядах ти, Рийс. Дай ги.
Само ела по-близо и ще те напълня с куршуми.
Плачеш за военен съд.
Предай си оръжието веднага.
Иначе ще те изправя пред трибунал. - Хич не ми пука какво...
Зарежи глупостите и му дай оръжието.
Веднага.
Аз ще занеса и тези на Хардин. - Добре.
Ето ти патроните.
Право в гърлото, а?
Така ли правехте в Ел Пасо?
Там, където израснах, така уреждаха нещата.
Мислех, че си химичен инженер?
Да. Но си губих времето да се занимавам с такива простаци.
Знаеш как е. В Луизиана предпочитаме въжета пред оръжията.
Кока кола и шоколад. Не сме много умни, но си прекарвахме добре.
Какво правиш, Крибс? - На пост съм. Искаш ли да си дръпнеш?
Как можеш да ги пушиш тези лайна? - Аз не съм от вашия отбор.
Прав си. Мястото ти не е тук. Това ти убива волята.
А ти какво правиш тук?
Тренирам отбора. Най-добрите бяха контузени.
Завършихме на трето и седмо място. С какво се занимаваш всъщност?
Отглеждам трева, но печеля, като продавам дрога в гимназията.
Не ти вярвам.
Вярно е. Най-добрите ми клиенти са в училището Фремон.
И спечелиха всички състезания. - Не искам да ти слушам глупостите.
Лони. Кога ще му сритаме задника на Ел Пасо?
Скоро ще му дойде времето.
Ще се върнем да пипнем каджуните дето убих Пуул.
Мислиш ли, че вината е моя?
Не се тревожи. Всичко свърши.
Как можете да играете карти, когато до вас има мъртвец?
А да имаш по-добро предложение?
Казвам само, че не е редно. - На Пуул не му пука, защото е мъртъв.
Никой не може да промени това. Затова играем карти.
Не е редно.
Насам.
По-живо.
Спенсър, ами ротният командир? Ще ни търсят, нали?
Не още. - От 12 часа нямаме контакт.
Прав е, ще ни търсят. - Няма. Това е Националната гвардия.
От 20 минути чакат камионите. Няма да ни потърсят поне още час.
В 14:00 ще питат дали са ни виждали.
В 15:00 ще проверят помещенията. А след час, вече ще са разбрали.
В 17:00 ще докладват, че сме се изгубили.
Командирът ще събере батальона в 19:30.
А батальонът ще каже, че няма да тръгнат до утре сутринта.
Барака.
Ето един от тях.
Къде са другите? Има още. - Този е сам.
Ще го пленим. - Мога да го сваля оттук.
Ние сме Национална гвардия, а не наемници.
Хайде, размърдайте се.
Чуйте плана.
Видяхме един от каджуните, които убиха Пуул. Ще го хванем. На 250 метра е.
Сигурни ли сте, че е сам? - Разбира се. А ти какво си мислиш?
Защо не го разпитаме, преди да му пръснем мозъка?
Симс, Рийс? Стъки и аз ще ви прикриваме.
Първоначалните ни действия са решаващи. Ще го изненадаме.
Каспър, не чу ли какво казах?
Чух. Ще го хванем, за да го разпитаме.
Вие ще ни следвате 100 метра по-назад, като се прикривате.
Събираме се, когато го хванем. Да вървим.
Почакай. Искам да дойда с вас.
Забрави. Ще правиш каквото ти казвам!
Господи, тази работа смърди.
И аз така мисля.
Винаги ли стоиш настрана? - И ти не изгаряш от желание.
Да. Не искам да ме гръмнат заради тези глупаци.
С автомати срещу един блатен плъх. Предпочитам да не се меся.
Треньоре, какво правиш? - Млъквай.
Арестуван си.
Боудън, махни се от пленника. Казах ти да стоиш отзад.
Мисията е изпълнена, сержант. - Глупости!
Използваш истински куршуми. Дръпни се.
Не се паникьосах.
Така. Трябва да го разпитаме.
Говори. - Пусни ножа.
Кучи син, казах да пуснеш ножа.
Копеле, разби му челюстта.
Да. - Няма да може да говори.
Разпорил му е устата до задника.
Симс. Трябва да го разпитаме.
Как ще говори, като му разби челюстта? - Проблемът си е негов.
Защо го направи? - Това копеле уби Пуул.
Майната му. Лони, да проверим бараката.
Можеш ли да говориш?
Къде са приятелите ти? Колко са?
Говори глупости. - Убил е две норки тази сутрин.
Дявол го взел. Този каджун е бракониер.
Хванали сме бракониер.
Да, и това е последният му улов.
Какво става тук, Каспър? - Имаме пленник.
Поздравления. Благодарим ви за чудесната работа.
И ръката ли му отрязахте?
Значи лови риба с динамит.
Истински престъпник.
Каспър, тук има доста неща.
Симс, не искам да го удряш отново.
Ти ли го удари? - Точно така.
Искам да знам защо? - Не знам. Ядосах се.
Не е трябвало да влизаш в армията.
Фасул, царевица, спанак. Това е по-добро и от нашите дажби.
Оръжия, ножове, патрони, динамит. Имаме си всичко.
С това можем да си направим малка война.
После ще приберем всичко. Да разпитаме пленника.
Крибс? Вържи го.
Как да вържа човек, който има само една ръка?
Първо да го разпитаме. Говориш ли английски?
Някой говори ли френски? Боудън?
Да бе.
Треньоре, какво ти става? - Не ме закачай. Никога.
Аз ще опитам. Учих френски две години в гимназията.
По дяволите. Не знам как е "стрелям". - Пробвай с "бум-бум".
Струва ми се, че казва, че не е направил нищо.
Но бих казал, че не разбирам. - По дяволите! Видях го.
Беше далече, за да го видим.
Не мисля, че видях еднорък мъж. Разстоянието беше 100 метра.
Ще вземем пленника с нас, за да го разпитат в базата.
Ще бъде съден.
Напълнете си дъждовна вода от варела. Искам незабавно да се махаме оттук.
Боудън, глупако, вътре е пълно с динамит!
Скрийте се! - Залегнете!
Това им е за урок. - Не можеш да спориш със смъртта.
Какви ги вършиш, Боудън?
Вдигна всичко във въздуха. - Това си е моя работа.
Какъв е този кръст на гърдите?
Част от шегата. - Каква шега?
Шегата на ефрейтора, редник. - Боудън, ах ти глупав кучи син.
Взриви всички провизии.
Оръжията, боеприпасите, храната... - Каспър.
Понякога трябва да действаме против правилата.
По-добре да намерим магистралата.
Да тръгваме, Каспър.
Мисля, че приключихме с нападението. - Да. Хайде, тръгваме.
Мърдай.
Тъпият Боудън.
Взриви хижата и всичко в нея.
И да ни чуят приятелчетата на това копеле.
Мисля, че не са толкова опасни. - Да!
Страхуват се повече, отколкото ние.
Не е нужно да ми казваш.
Ти просто нямаш късмет.
Може би си прав. През целия си негърски живот
не съм имал късмет.
Чуйте ме, момчета.
Съжалявам за инцидента в хижата. Бях малко превъзбуден.
И така може да се каже. Ти беше напълно полудял.
Съжалявам. Уважавах сержант Пуул.
Харесвах го. Надявам се, че ще извините непристойното ми поведение.
Разбира се.
Треньоре, с риск да получа юмрук... - Не се тревожи, Хардин.
Защо нарисува кръста на гърдите си? - Чувал ли си за ангел на отмъщението?
Спенсър, мислех, че поне ти ще ме разбереш.
Съжалявам, че те разочаровах.
Простете, ще отида да се извиня и на другите момчета.
Имам новина за теб.
Той е откачил.
И то напълно е откачил. - За нас това не е нещо ново.
Само това ли ще кажеш? След онова, което направи?
Какво да кажа? Той е безмозъчно копеле.
Емоционален е и се вбесява. - "Вбесява се"?
Един, боядисан в червено луд, който беснее като вулкан.
Какво от това? Какво да направя?
Да го окова или да го застрелям?
Нито едното, нито другото.
Ще се измъкнем ли скоро оттук? - Да!
Предполагам до два часа ще стигнем до пътя.
Това пък какво е?
Не разбирам. Просто няколко одрани кожи.
Странен начин да опънеш кожа. - Да не би да са оставени за нас?
Осем са.
Е, и? - Ние сме осем.
Ами този помияр? Знаеш ли какво значат кожите?
Да продължаваме. - Ако останем, не ни чака нищо хубаво.
Каспър. Къде е магистралата? Вървим от няколко часа.
Не може да е далече.
Минава оттук, но сигурно еколозите са я махнали.
Върви на майната си, Спенсър.
Пет минути почивка. Ще изчисля координатите ни.
С какво? Нали нямаме компас? - Не се ли ориентираш по слънцето?
Изгрява от изток, залязва на запад. Пътят е на север.
Според мен, това е посоката. Защо не погледнеш слънцето?
Точно това смятам да направя. Благодаря.
Той знае ли какво прави? - Ти как мислиш?
Защо го следваме? - Защото има нашивки.
Някои от вас може би са забравили, но това е военна операция.
Рийс, от твоята уста звучи като класика.
Какво беше това? - Кучета. Не чуваш ли?
Ловджийски кучета. - Искаш да кажеш ловци.
Могат да ни измъкнат оттук. - Приближават.
Идеално! - Каспър, идват ловци.
Ще ни покажат пътя. Ще ни изведат.
По дяволите!
Мамка им.
Мръсни копелета. - Мамка им!
Крибс, добре ли си?
Хардин, ти как си? - Мисля, че съм добре!
Спенсър? Рийс? - Мръсни копелета!
Насъскаха кучета срещу нас.
Как можаха да го направят? - Мръсен каджун.
Рийс, спри веднага!
Кучетата не бяха негови.
Ти на чия страна си, Спенсър? - Не и на твоя.
Рийс, престани! Всички да се успокоят!
Врагът точно това иска - да се избием един друг.
Така, че спрете и помислете малко.
А ти се успокой.
Хайде.
Спенсър?
Искам да знам какво става. - Не те разбирам.
Ще го кажа по-просто.
Прехвърлиха ме от ротата в Батън Руж. Тук съм вече от шест месеца.
Не знам нищо за блатата на Луизиана.
Озовавам се на някакво идиотско учение и изведнъж започват да ни обстрелват.
Отново те питам, какво става тук, по дяволите?
Нека ти обясня. Аз съм градско момче.
Питаш ме какво става? Нямам никаква представа.
Освен, че някакви ненормалници се опитват да ни убият.
Защото един тъпанар стреля по тях с халосни патрони.
Да. Или защото банда тъпанари им задигнаха лодките.
Да.
Каспър, това започва да тежи. - Почти стигнахме.
Да го оставим, а после ще се върнем. - Вече ви казах!
Копелето тежи цял тон. - Не говори така за Пуул.
Той не може да ме чуе. - Но аз те чувам.
По дяволите, Каспър. Той е мъртъв. Ще говоря каквото си искам.
Проклет да си, Рийс! Не искам да говориш за него така.
Внимавай. - Какво има?
За малко да стъпиш вътре.
Божичко!
Проклети копелета.
Приличат на метални вагини.
Що за жена има такава вагина?
Всички са заредени. Седем броя. - Като за зайци.
Зайците са осем. - А защо капаните са седем?
Да не би да сме изгубили някого? - За нас ли са поставени?
Ако са за нас, значи сме последните оцелели мечки в Луизиана.
Какво го попита? - За какво са капаните.
Кучи син, има ли още?
На теб говоря! - Рийс, спри! Чуваш ли, престани!
Никой няма да се хваща в капаните.
Изгубихме ценно време, стегнете се. Магистралата е близо.
Да тръгваме. Крибс, ти ще водиш.
Размърдай се, Тайрън!
По дяволите, Каспър, защо аз ще водя? Дори не знам къде е магистралата.
Каза, че знаеш къде е. Затова ти трябва да водиш.
Без излишни приказки в строя.
Господи, Крибс!
Отче наш, който си на небето, да се свети името Ти.
Да бъде царството Ти, да бъде волята Ти,
както на земята, така и на небето.
Дай ни насъщния,
прости ни прегрешенията,
както ние простихме на враговете си.
Пази ни от изкушение,
избави ни от лукавия. Да дойде царството Ти.
И вечна слава и могъщество. Амин.
Молим се за спасението на душите им.
Не искам да слушам такива приказки.
В момента сме във война и ще воюваме.
Искам да действате като войници, а не като пощаджии.
Пригответе оръжията си.
До края на деня остава около половин час.
Ще лагеруваме тук.
Да си осигурим пространство, за да не ни изненадат онези копелета.
Каспър, почакай.
Да поговорим.
Утре сутринта ще ни търсят с хеликоптери.
Има голям шанс да ни открият, ако останем на открито.
Единствената ни грижа са каджуните, нали?
Не знаем с каква сила разполагат, нито пък знаем къде са.
Имат предимство, защото са на тяхна територия.
А нашето е, че сме обучени за такива местности.
Хубава реч, но как ще увеличим шансовете си?
Спенсър, какво намекваш?
Те може би си искат трапера.
И нищо друго. Да рискуваме и да го пуснем.
Този човек уби Пуул. Ще дойде с нас.
Не знаем дали го е направил. Просто се натъкнахме на него.
Спенсър, мисля, че всички ще умрем.
Прав си. - Писна ми да ви слушам глупостите.
Рийс, двамата със Стъки вържете пленника за дървото.
Симс, отивай на пост.
Каспър, ти си пълен глупак!
Спенсър, много добре ме чуй.
Утре сутринта тръгваме на север с пленника.
Този човек уби Пуул. А приятелите му убиха Крибс.
Може би си забравил, но те бяха наши приятели.
Оставете нещата, оставаме тук.
Няма да палим огън.
Добре ли си? - Да.
Мисля, че си прав за трапера.
Тогава защо мълча?
Защото не вярвам в тези глупости.
Обади ми се, като започнеш да вярваш.
Проблемът не е в какво вярвам.
А къде?
Докога ще следваме глупавия Каспър?
Изглежда, че обикаляме в кръг.
Какво предлагаш? - Трябва ни нов водач.
Да не би да си доброволец? - Забрави ли, че съм новобранец?
Познаваш момчетата. Знаеш как става.
А и не съм човек, който поема инициативата.
Хардин, ти си бил голяма работа. Не искаш да предприемеш нищо,
а искаш мен да изправят пред трибунал.
Върви по дяволите.
Каспър, да поговорим.
Разглобявам. - Какво?
Помниш ли какво ни учиха. Приготвям граната.
Дори и халосният патрон може да ти спаси живота.
Каспър, стига глупости. Важно е.
Става дума за Боудън. Нещо не е наред с него. Не говори.
Спенсър каза, че се е побъркал. Мисля, че е прав. Ела да видиш.
Хайде.
Боудън. На всички ни е трудно.
Знам, че не се чувстваш добре.
Искаш ли да поговорим?
Хайде, Боудън.
Боудън, заповядвам ти. Кажи нещо, за Бога!
Не знам какво му е. - Аз знам. Копелето е откачило.
Какво ще правим с него?
Нека да го оставим. Ще видим как е на сутринта.
Иска ви се. Не помните ли, че той направи бомба?
Трябва да го вържем. - Ако е свободен, ще прави глупости.
Твърде опасен е. Помисли малко, Каспър.
Прав е.
Каспър, той е прав.
Ако го вържем, няма да пречи на никого.
И без това досега нямаше полза от него.
Ако го вържем, губим огнева мощ.
Божичко, Каспър, той е всичко друго, освен огнева мощ!
Май забравяш как говориш с мен. - Глупости, Каспър! Това не е игра!
Добре. В раницата си имам въже. Симс, донеси го.
Какво правиш, Рийс?
Ще го накарам да говори.
Пусни го. - Ти не се бъркай.
Казах да го пуснеш.
Да бе.
Сега доволен ли си?
За втори път се заяждаш с мен.
Сега ще си го получиш. Време е да ти дам урок, селянче.
Какво ще кажеш да ти пръсна мозъка, Рийс?
Не ти стиска.
Добре, така да бъде.
Убий го!
Мъртъв е.
Рийс е мъртъв.
Изглежда, че пленникът избяга, Каспър.
Лони!
Пуснете ме!
Ще те убия, кучи сине! Чуваш ли? Ще те убия.
Още колко трупа ще погребем тук? - Този е последният.
Дано да си прав.
Млъквайте. - На мен ли говориш?
Говоря на всички, на теб също.
Ще копаете, без да говорите.
А защо ти не копаеш? Ти го уби!
Няма да повтарям. Затваряйте си устата
и изкопайте гроба.
Не искам да губим още хора.
Правете каквото ви казва.
Изгубихме трима души. Не искаме други жертви.
Да оцелееш е въпрос на психическа нагласа.
Ако не сте подготвени психически към трудностите,
шансът да останете живи е минимален.
Каспър, омръзна ни да слушаме тези глупости.
По дяволите, Спенсър! Правя най-доброто, което мога.
Знаем. Но военните тренировки не ни помагат въобще.
Мислиш, че ще се справиш по-добре? - Да.
Тук аз командвам. А ти дори не си ефрейтор, само един редник!
Писна ми от всичко. С теб съм, Спенсър.
Каспър, дори една магистрала не можеш да намериш.
Ще ми обещаеш ли, че този тексасец ще бъде изправен пред военен съд?
Налага се. Той уби наш войник.
Тогава съм с теб.
Хардин? - Ама, че тъпотии. Да тръгваме.
Хайде, Боудън. Да си ходим.
Спенсър, не можеш просто така да тръгнеш. Ние сме взвод, едно цяло.
Група "Браво".
Това се нарича дезертьорство! - Прав си.
Идвате ли?
Стъки, да тръгваме.
Как е ръката? - Ще се оправи.
За твое успокоение, Рийс беше смотаняк.
Не искам да говоря за него.
Може би просто си се защитил. - Да забравим за това.
С него е свършено.
Добре. - Спенсър, какви са шансовете ни?
Винаги си бил по-умен. Сега си наш водач.
Отговори ми. - Ще ни търсят с хеликоптери и кучета,
както и цяла Луизиана. - Видя какво стана с кучетата.
Който и да ни търси, по-добре да побърза.
По-бързо!
Симс, какво става?
Видях нещо. Там.
Сигурен ли си? Аз не чух нищо. - Аз също.
Не сте? Би трябвало да сте чули!
И аз нищо не чух! - Май откачаш като Боудън.
Там няма нищо.
По дяволите!
Да продължаваме.
Нещастници!
Симс!
Господи. - Изровили са ги от гробовете.
Отрязаха ни пътя.
Симс, прикривай ме. - С какво? Имам само халосни.
Нямаме радио, амуниции, гранати. Как ще се бием?
Ти би трябвало да знаеш. - Тогава стреляй с това, което имаме.
Имам четири патрона.
А аз - пет. - Застреляй копелето.
Пригответе се.
Трябва да се оттеглим.
Оттегляме се! Назад!
Чуйте.
Какво има? - Ослушайте се.
Нищо не чувам.
Чувам го.
Видя ни, ще се върне. Не може да кацне, защото има дървета.
Къде е Стъки?
Моля ви.
Помощ!
Моля ви!
Стъки!
Да се разделим. Трябва да го намерим.
Хардин и аз, Боудън е с нас. Каспър отива със Симс.
Тези, които намерят Стъки, ще дават по един изстрел на всеки 5 минути.
Ами, ако не го открием?
След един час давате 5 последователни изстрела, а после на 5 минути по един.
И се събираме.
Да вървим.
Стъки, тъпанар такъв, къде си?
По дяволите!
Мръсни копелета!
Симс, връщай се при другите. - Ти си луд.
Ти си луд. - Чу ме? Изчезвай!
Не съм направил нищо.
Не трябваше да бъда тук.
Не трябваше да бъда тук!
Нека поне знаят местонахождението ни.
Досега трябваше да сме го намерили.
Каспър!
Симс!
Да се махаме.
Оттук нататък сме сами.
Останалите може би не са успели.
Да.
Каква чудесна държава имаме. Да изпратят само един хеликоптер.
Какво искаш? Да изпратят Националната гвардия ли?
"Мирен гражданин. Войник в боя. Аз съм гвардеец."
Боудън, ти говориш?
Треньоре?
Какъв треньор е? - По футбол.
Мисля, че преподава и история.
Изглежда, че за него историята приключи.
И за нас ще приключи, ако не ни се усмихне късметът.
Да.
Утре по това време ще си лежа в леглото, ще пия бира
и ще слушам женски глупости. - Аз нямам легло.
Като се измъкнем оттук, ще ти купя. - Чудесно.
От колко време си женен?
От пет години.
Щастлив ли си?
Като в "Щастливо женени".
Да.
Харесвам я, има чувство за хумор.
Ами ти?
Ако се измъкна оттук, а ти не, може да я навестя.
Казах, че тя има чувство за хумор, не аз.
Чувството ми за хумор е доста кофти в момента.
След като им върнахме трапера,
сигурно ни преследват за удоволствие.
Имаш ли някаква идея или просто поддържаш разговора?
Относно разговора ето какво ще ти кажа:
Искам да оцелея.
Нямам представа как,
но ще се боря, за да се измъкна.
Не забравяй да ми пазиш място.
Спокойно, ще те уредя.
Да тръгваме!
Нещастник.
Няма да ви убия, ако не ме принудите.
Ей там реката се разделя. Това е посоката.
Ще поемете по западния ръкав. На километър и половина има път.
Ще ни кажеш ли какво става? - Нещата са прости. Ние живеем тук.
Това е нашият дом. Никой не може да се закача с нас.
Ами той? - Какво за него?
Сам ли се е обесил или твоите приятели са му помогнали?
На ваше място не бих задавал въпроси. А, колкото до приятелите ми,
те не са толкова добри като мен. - И очакваш да ти благодарим ли?
Очаквам да не казвате нищо, войници.
Да тръгваме, Хардин.
Виж!
Камион. По дяволите, камион.
Изгубихте ли се? - Да.
Искате да ви повозим?
Да, Господи.
Качвайте се отзад. - Да! До най-близкото селце, нали?
Точно така. - Чудесно.
Това не е Катахула, а някакъв пущинак.
Що за селце е това. - Изглежда е тук.
Къде има телефон? - Имаме ток, но нямаме телефони.
Искаме да отидем в град с телефони.
Първо се нахранете. После заминавайте. - Искаме да тръгнем сега.
Пийнете с нас и се повеселете.
По-късно ще телефонирате. - Елате с мен да се измиете.
Умивалня?
Какво мислиш?
Чувствам се по-добре. Поне ще се измием.
Да. Но дали е безопасно?
Няма да преспиваме.
Да забравим за г-н и г-жа каджуни и сами да намерим града.
Защо? Онези са още в блатото.
Тук сме в безопасност.
Добре. При първа опасност изчезваме оттук.
Успокой се, Хардин. Тези каджуни са добри. Онези са още в блатата.
Ти се успокой.
Виж онези двамата. - Кои?
Дето слизат от лодката. - Да.
Дали са нашите преследвачи? - Не знам. Никога не съм ги виждал.
Мисля, че са те.
Станал си параноик.
И двамата имаме повод да мислим така. Искат да ни убият.
Ние сме единствените свидетели. - Спокойно.
Не могат да ни убият пред всички.
Хардин, отпусни се.
Превод и субтитри: fakelini http://subs.sab.bz/