Омар Шариф
Катрин Деньов
Джеймс Мейсън
и Ава Гарднър в ролята на императрица Елизабет
във филма
М А Й Е Р Л И Н Г
Режисьор Терънс Янг
Докъде стигнахме...
Австрийски драгуни по улиците на Виена,
извадили саби срещу собствения си народ...
Граф Тафе, разпоредете полицията да бъде стриктна.
Справедливи, но стриктни. Хората ми трябва да се научат.
Нямате право да ме арестувате. Аз съм словенец.
А аз съм чех. - Тук няма чехи, словенци, хървати...
А само лоялни поданици на австрийския император.
Отведете го в килия. - Следващият! Име?
Морис Ефраим Зепс.
Каква изненада! Редакторът на "Дейли Нюз" в полицейски участък!
В полицейска държава това едва ли е изненада, сър.
Не съм тук за пръв път.
Как ще обясните присъствието си на студентските вълнения?
Само минавах оттам. Освен това...
Не забелязах вълнения, докато не се появи полицията и военните.
Ако минавахте от другаде, може би нямаше да има толкова чести вълнения.
Нима намеквате... - Вие сте евреин.
Едва ли има смисъл да ви цитирам Новия завет.
Бъдете на наше разположение за допълнителен разпит.
Разбира се. Нямам какво да крия.
Късметлия. Де да можех да кажа същото. Следващият!
Документи? - Нямам.
Името ви? - Рудолф.
Рудолф чий? - Изберете си вие.
Рудолф, Франц, Чарлз... - И нямате документи?
Ще имате късмет, господин Смешник, ако...
Ваше кралско височество... Нямах предвид това...
Простете ми! - Разбира се, прощавам ви.
В замяна вие ще простите на тези мои приятели.
И ще ги освободите незабавно. - Незабавно, ваше височество.
Студено ми е...
Благодаря ви.
Ваше височество, влизайте направо.
Не одобрявам.
Защо след толкова години изведнъж става наложително
армията да приеме нов модел копчета?
Три века са ни вършили идеална работа.
Новият модел е по-удобен.
Не приемам промяна заради самата промяна. Не одобрявам.
Не съм ти казвал да сядаш. - Не, сър.
Като дете, когато се държеше невъзпитано, те наказвах.
Все още мога да го направя. - О, да.
Веднъж часове наред марширувах в снега. Бях шестгодишен.
Помните ли, сър?
В едно отношение си последователен. Винаги ме разочароваш.
Не яздиш така добре, както майка си, нито стреляш добре като мен.
Поисках да влезеш в имперската гвардия.
Ти избра някакъв обикновен полк.
Намерих ти испанска принцеса за брак, а ти предпочете някаква белгийка.
Открито се противопоставяш на политиката ми,
обединяваш се с либерали, анархисти, евреи...
А сега и това.
Шпионите ти действат бързо.
Достатъчно, за да ми опишат компанията, в която се движиш.
Морис Зепс само е минавал оттам. - Само минавал...
Минал е точно, когато имперските хусари са се нахвърлили
върху шепа младежи, протестиращи... - Срещу реда!
Протестирали са срещу реда!
Насърчавани от приятелите ти от социалистическата преса.
Виждаме се толкова рядко, нека се възползваме от случая.
Личният ти живот... - Си е лично мой.
Той принадлежи на народа!
Другата седмица публично ще се чества петата ти годишнина от сватбата.
Бих предпочел дотогава семейният ти живот да е малко по-конвенционален.
Конвенционален като вашия ли, сър?
Императрицата обикаля света.
Никога не остава у дома си за повече от две седмици.
Кой я тласна към това?
Кой я прогони, татко? - С майка ти...
Може би по свой си начин ние се обичаме.
Дано някой ден и ти откриеш такова щастие със Стефания.
За щастието ни ли си се загрижил
или за наследника на Хабсбургите, който още не сме ти дали?
Дори да ми се случи нещо, имаш ерцхерцог Фердинанд.
Племенникът ми не е роден за император.
Нито смяташ сина си за такъв. - Рудолф!
Сър? - Каква е тази стена между нас?
Би трябвало да знаеш. Ти я построи.
Ти я събаряй, татко.
Как минаха маневрите?
Ще получиш ли трети армейски корпус? - Аз съм втори главнокомандващ.
А напоследък старият ген. Ледербург едва успява да възседне коня си.
Във Виена хората изглежда доживяват до дълбока старост.
Ако говориш за баща ми, той още е в шейсетте си години.
Той тренира всеки ден, храни се здравословно и се опасявам,
че пие... твърде умерено.
Вероятно ще си на неговата възраст, когато станеш императрица, скъпа.
Хубава ли е роклята ти за великото събитие?
Какви бижута ще носиш? - Има ли значение?
Майка ти ще закъснее, ще бъде в черно
и вероятно без никакви бижута.
А от момента на пристигането й погледите ще са приковани в нея.
Не знаех, че ще идва. Последно беше на лов за лисици в Англия.
О, ще дойде.
Тя не пропуска възможност да се изяви като идеалната майка.
Стефания, мери си приказките за императрицата. Чу ли ме?
Вечно си на нейна страна. - Та нали съм й син!
Добре е да си го припомняш. Виждала съм те как я гледаш.
Не я гледаш така, както син би трябвало да гледа майка си.
Знаех си, че си превзета буржоазна глупачка,
но не съм очаквал да паднеш толкова ниско.
Ако само още веднъж посмееш да ми говориш така,
ще ти строша дебелия тъп белгийски врат!
Граф Хойош, казвате... - А момичето? Не съм я виждал досега.
Циганка. Казва се Маринка. - С какво се занимава?
Танцува и... ами... танцува.
Горещо е. Трябва да сменя малко въздуха.
Имате предвид, че ви е нужна промяна?
Тук ли ще бъдеш утре вечер? - Само ако някой ме покани.
Някой току-що те покани.
Маринка? Ей сега идвам.
Казах на Хойош да изкъпе циганката ти.
Така че междувременно, ако скучаеш...
Мици Каспар, ти си... - Предан поданик на ваше височество.
Ако си ми предана, първо ще свалиш остатъка от дрехите си.
Първата заповед изпълнена.
Второ, ще скочиш бързо в леглото.
Второто...
Второто - също изпълнено.
А какво е третото?
Трето...
Приемам, че ваше величество е отегчен.
Негово величество е много отегчен.
Много мъже биха желали да се отегчават с красавица като Мици Каспар.
Не е виновна тя, а системата. - Коя система?
Цялата тази система с графове, принцове и отчайващо покорни жени.
Снощи на бала онази тъмна полякиня... Само тя ме заинтригува.
Поисках да ми я представят и се оказа, че вече съм спал с нея.
И се наложи да ви го припомни? - Вложих в това цялата си дипломация.
Дори баща ми би се гордял с мен. Милият старец...
Но императорът не е стар. - Императорът е роден стар.
Старците не бива да имат власт.
След срещата с унгарците довечера в Пратера,
ако още сте отегчен, можем пак да отидем в чужбина.
Опитах с пътешествия, политика, комар, пиене...
Не си падам по младежи, така че какво остана...
Винаги има... невинност.
Невинността е твърде близка до невежеството.
Опасявам се, че негово височество трябва да се примири със скуката.
Проследиха ли ви? - Избягахме им.
Къде е принц Джон и хората му от Унгария?
Възможно е да са срещнали затруднения да се отърват от полицията.
Отдавна не бях идвал в Пратера.
Ще огледам наоколо, а вие прочетете статията ми за студентските права.
Надявам се, че не е смекчена като последната ви статия.
Прочетете я внимателно. Мисля, че в нея има ценни неща.
Без фуражка, а с униформа...
Нима смята, че няма да го познаят? - Не и тук.
А и шпионите на Тафе мислят, че още е в Сахер.
Искате ли да изпием по едно питие? - Вървете си, не ви познавам.
Помислих, че сте сама... - Дамата не е сама.
Съжалявам, не знаех, че сте с нея. Извинете ме.
С нищо не сте по-добър от него. Как лъжете, без да се замислите...
Лъжи ли? - Че сте с мен.
Познавам ли ви? Без очилата си не виждам добре наблизо.
Но съм твърде суетна, за да ги нося навън.
Бих могъл да се отдалеча, за да се уверите, че не се познаваме.
Значи да разговарям с вас е толкова лошо, колкото да говоря и с него.
Толкова лошо ли? - Да, не бива.
Но все пак благодаря.
Колко тъжно. - Тя се влюби и бе наказана.
Погледнете!
"Почивка 5 минути"
Сигурен ли сте, че не ви познавам? - Казах ви, не сме се срещали.
Изглеждате ми много... Погледнете!
Прекрасни са!
Хванете лебед и спечелете награда!
Само пет хелера. - Сега аз съм наред.
Ще играем за десет хелера. Струва ми се, че ще са ни нужни.
Огорчен съм от такова недоверие. Гледайте!
Пропуснахте! Казах ли ви?
Пропуснахте! Започна да става еднообразно.
Пропуснахте!
Пропуснахте... - Уцелих!
Погледнете всички офицера вляво от мен!
Печели бутилка Гринцинг само за... Хей, сър!
Не исках да привличаме внимание.
Жадна съм. Надявах се на това вино.
Нали знаете поговорката: "Като ще е гарга, да е рошава."
Сега вярвате ли, че бях жадна? - Сега вярвам на всичко.
Майка ми казва, че имам обноски на каруцар.
А така ли е? - Имам отлични обноски, ако се налага.
И няма как иначе - сменила съм седем гувернантки.
Седем? Сигурно сте били ужасно дете. - Е, знаете как е.
Родителите ви разбираха ли ви? Какво толкова смешно казах?
Не, това е нещо тъжно.
Сега разбирам за какво са ни родителите.
Така ние, децата, можем да си останем неразбрани.
Това няма да се случи с моите деца. - Предполагам, че все още нямате.
Не сте ли сгодена?
Би могло да се каже, че ме преследват.
Разбираемо е.
А някой има ли шансове да спечели? - Един си мисли, че ще успее.
Но е недодялан. А другите са толкова заети с униформите и конете си...
Бихте ли танцували с мен? - Тъкмо смятах да ви предложа.
Знам, че не приляга на една дама, но една дъщеря на кочияш може.
Божичко, сигурно сте най-добрият танцьор в света!
Трябва да изчезвам. Благодаря. Извинете ме.
Не, тя не би дошла на подобно място.
Том! Без малко да не те позная без брада.
На това се надявах. От Будапеща сменихме шест карети.
Братовчеде, да ти представя граф Кароли.
Радвам се да ви видя най-сетне. Нямам търпение да чуя новините.
Но преди това...
Кароли е избран за лидер на унгарското въстание.
Нека обясня. За да свалим настоящия режим в Унгария,
са ни нужни не само студентите, интелектуалците и недоволните военни.
Трябва ни и подкрепата на обикновените хора -
собствениците на земя, средната класа...
Ако се върна с принц Джон като ваш братовчед, това ще е голям плюс.
Ако имаме подкрепата ви,
ще имаме и подкрепата на всички класи.
Можете да кажете на приятелите си в Будапеща така:
Подкрепям суверенитета на Унгария и вярвам в свободните избори.
Стига Унгария да остане част от империята.
Надявах се на повече. - Повтарям...
Стига Унгария да остане част от империята.
Запомнете, приятели - възнамерявам да спася империята...
А не да я съсипя.
Да благодарим на бога, задето даде на негово височество още един ден.
Програмата ви за днес:
В 11 часа - среща с майка ви, императрица Елизабет.
В 14 часа - посрещане на принца на Уeлс.
Ще го забавлявате на вечеря.
Утре в 11 часа - тенис.
Извади ми ордена на жартиера.
Кралица Виктория ще пита Едуард дали съм го носил.
Знаете какви са заповедите ми. - Заповеди? От кого?
Да не си вече шпионин на граф Тафе?
И ти ли като всички в двореца работиш срещу мен...
От мигрената е, Льошек. - Боли ли ви?
Не е болка, а страх от болката. - Майка ви, императрицата...
Не ми е заповядвала, а ме помоли да ви помогна да се откажете от това.
Опасно е, ваше височество. - Днес ще се видя с нея.
В такъв случай, в нейна чест...
Да живее Рудолф!
Да живее принцът!
Ваше височество... - Къде е майка ми?
В оранжерията е. Помоли да не участвате в церемонията.
Разбирате ли... - Не се сърдете, не сме участвали.
В Англия отглеждат най-прекрасните камелии.
Знаете ли с какво ги наторяват? С чаени листенца.
Изсипват чайника върху корените.
Ще опитаме и ние. Чаени листенца...
Но кой ли във Виена пие чай, вместо кафе?
Може да потърсите в Британското посолство.
Изглежда се радваш да ме видиш. - Радвам се да те видя.
Можеше по-рано да оповестиш идването си, вместо да стоиш и да зяпаш.
Толкова е приятно да усещам гласа ти по гръбнака си.
Майко... Каква прекрасна изненада!
Това почти компенсира отвратителните пет години с...
Горещо е. Искаш ли да излезем навън? - Разбира се.
Ото, Фриц, ще се видим утре сутрин.
Изглеждаш уморен. Твърде до късно стоиш в Сахер.
Дори и в Англия знам с какво се занимаваш.
А мигрената ти... По-добре ли си?
Питаш дали все още приемам морфин. Да.
Но не много често. И в твоя чест днес не взех.
Днес разбрах как си узнала. Дори майка ми ме шпионира.
Но също знаеш, че с Льошек те обичаме.
Баща ми също смята, че ме обича. - Знай, че е така.
Но го показва по възможно най-странния начин.
Не по-странен от твоята привързаност към него.
Толкова е хубаво да те видя.
Монотонността на тази фраза си има своето очарование.
Защо все изчезваш така внезапно?
Един ден си тук, на другия те няма. Дори не се сбогуваш.
Не понасям сбогуванията. Звучат като нещо окончателно.
Никога не използвам думата "сбогом".
А внучката ми... Божичко, и тази дума я мразя.
Приказна е. За щастие, не прилича на родителите си.
Може би меланхолията се предава през поколение, като лудостта.
В това семейство не можеш да се шегуваш с това!
Не и в това семейство!
Никога.
Скъпи ми Едуард, прекрасно е отново да ви видя!
Очарован съм да ви видя! - Насам.
Вашият или моят? - Моля?
Питам за химна. Музикален инвалид съм, не мога да ги различа.
Това е Маршът Радецки от Щраус старши.
Готови са, ваше височество. - А, Хойош!
Почетният караул е готов за проверка. - Изглеждат прекрасно.
Как е кралица Виктория? - В цветущо здраве. А майка ви?
Тя е повече при вас в Англия, отколкото тук.
Отлично, сержант!
А Бъфало Бил още ли е в Лондон?
Много е забавен. Замина за Германия.
Кайзерът май скоро ще го вземе в пруската кавалерия.
Бедният Уилям... Май трябва да се постараем повече да го харесаме.
И аз не го понасям, макар че ми е братовчед.
Слава богу, че не сте ми братовчед. Почти всички останали са такива.
А, Британски отличия. Браво!
Не съм ви братовчед, но можех да съм ви баща.
Невъзможно бе да не се влюбя в майка ви,
най-красивата жена в Европа.
Проблемът бе, че нито на земята, нито на кон можех да я настигна.
Донесъл съм й няколко хрътки - за подобряване на породата.
Защо винаги има червен килим?
Гарите са идеални за покушения.
На червения килим кръвта не си личи.
Браво, скъпа, отлично!
Откъде е тя? - Маринка е унгарска циганска.
В Британската империя имаме всякакви раси и цветове.
Но не открих нито една неомъжена унгарка.
Да не говорим за унгарка, която да танцува като нея.
Като крал можете да го промените и да анексирате Унгария.
Кога? Забравяте, че майка ми е едва на осемдесет и пет.
А императорът е едва на шестдесет.
Божичко, седнали сме двама наследника на трона
в очакване някой да умре, за да открием причина да живеем.
Но знаете ли, Рудолф... Благодаря, скъпа ми Мици!
Трябва да се примирим с живота.
Или трябва да приемем компенсациите като тази...
Или да полудеем в непрекъснато очакване.
Наричат ме развратник, бохем и комарджия. Гордея се с това.
Но трябва да съм споделял поне част от преживяванията на народа си
и да съм живял, преди да стана крал.
Понякога се чудя за какво му е на човек тази работа.
Баща ми може да ви каже защо.
Човек се ражда крал. Това е съдба, божествено право.
Той има всичко това. - Не бъдете циничен, принце.
Баща ви се справя много добре. Има всички необходими качества.
Всички дипломатически умения... - И всичкия инат.
Пълна съпротива на всички възможни идеи на човешкия ум.
Тези студенти тук, във Виена... Толкова са жизнени...
Пълни са с ентусиазъм, с идеи...
Но за него те са престъпници и предатели.
Маринка! - Прекрасно създание.
За жалост, не е британка, но това не й пречи да е красавица.
Обикновено не е толкова навлечена, но в чест на Уелския принц...
Прекалено голяма чест му прави.
Тя говори ли английски? - Само цигански.
Поради недоглеждане на майка ми не съм учил този език.
Струва ми се, че недоглеждането е било умишлено.
Мисля, че тя ви разбра, Едуард.
Едуард, трябва да ви оставя. Държавна работа.
Налага ли се? За час-два.
Синята врата - има тайно стълбище.
Ела и седни, миличка. Пийни си шампанско.
Какви са новините?
Принц Джон и граф Кароли са се измъкнали на тайната полиция.
Пристигнали са в Будапеща. - А там?
Искат да поемете по-голяма отговорност.
Продължавайте. - Искат да сте техен крал.
Внимавайте, Зепс. Има една дума "предателство".
Само така ще избегнем кръвопролитието и ужаса на гражданската война.
Грешите, приятелю. Има логика, но грешите, заради баща ми.
Той по-скоро би оставил империята да рухне, но не и да се раздели.
Не. Кажете им...
Кажете им да бъдат търпеливи. - Търпеливи?
Ами хората там навън? Хората без право на глас?
Журналистите, чиито статии се цензурират,
студентите, които мечтаят за един по-добър свят,
политическите затворници и евреите?
И те ли трябва да са търпеливи? Колко още?
Казах, кажете им да бъдат търпеливи.
Щом аз мога да бъда търпелив, значи и те ще могат.
Току що се качи. - Добре.
Много добре, ваше височество.
Мислех, че никога няма да си тръгне.
Не сега. - Е, добре.
Просто ми се стори, че трябва да се преструваме на много заети.
Поне половин час - полицията чака навън.
Ако е по-малко от половин час, край с репутацията ми.
Случва ли ти се да забравиш усещането, че...
Усещането, че те използват.
Да ме използват? Мен? Ама че въпрос.
Браво, Едуард! Прекрасна игра!
Проблемът е, че никога не знам дали не са ме оставили да спечеля.
Нищо подобно. - Благодаря за играта, сър.
Това да ви е за урок, задето спечелихте дербито миналата година.
Надявам се да го направя отново, сър. - Срещу моя кон?
Това би било чудовищно нахалство.
Преди малко сестра ви и малките ви племеннички ли видях?
Вече са млади дами.
Притесняваха се, че не сте ги познали. - Нищо подобно.
Кажете им да не бягат. Бих искал да ги видя отново.
Това ще ви помогне, ваше величество. - О, благодаря ви, скъпа моя.
Кой е приятелят ви? - Живее във Виена.
Сестра му е Елен Ветсера. - Не съм я чувал. А вие?
Вдовица е на барон Ветсера. Не е от старите благородници.
Но самият аз го направих член на жокейския клуб.
Когато си приятел, ти си истински приятел, Едуард.
Елате да ви запозная. - След играта.
А от другата страна? - Ерцхерцогът.
Австрия е пълна с ерцхерцози. Сигурно говорите за принца.
Не виждам съпругата му. Трябва да излиза по-често с него.
Тогава щеше да има по-малко клюки. - Ето ви и вас.
Скъпа ми баронесо! И вие, малка палавнице!
Станала си млада жена. Колко си пораснала!
Хана! И Джордж! Толкова се радвам да ви видя отново!
Мога ли да ви представя херцог Майкъл Браганца?
Познавам чичо ви. Заедно ходихме за риба в Португалия.
Почти нищо не хванахме.
Мария, ела за малко.
Замислил съм нещо и бих искал да се включиш.
Разбрах, че семейството на скъпия ми Батаци не е представено в двореца.
Не сме от старите благородници, сър. - Глупости!
Приемам го като лична обида.
След края на играта ще ви представя на престолонаследника.
Благодаря ви, ваше височество.
Но вече имах удоволствието или по-скоро преживяването
да се срещна с ерцхерцог Рудолф и няма причина да се срещна с него отново.
Но може да му предадете нещо. - Какво?
Моля, кажете му, че заблудата не е проява на любезност.
Това потвърди нещо, което научих в училище.
На принцовете не може да се има доверие.
На кого се усмихвате така мило, Елен? - На красивата Лариш.
Защо я наричат " гърмящата змия"? - Имала отровни зъби,
но така дрънка, че не се знае какво е намислила.
Тереза Стокау не бива да се усмихва толкова.
Зъбите й са изкуствени като перлите й.
А какво си мисли, че е облякла? Тапет?
Повече прилича на вехто знаме.
Но дъщеря й Лизл е много красива.
Но е глупава почти колкото баща си.
Доколкото чух, искал да става посланик.
Скъпа ми графиньо, ако случайно заспя,
разчитам на вас да ме събудите с обичайната ви тактичност.
Ще трябва да се заинтересувам от това момиче.
Прекрасно се справихте, скъпа моя. - С кое?
С начина, по който ме събудихте, разбира се.
Видя ли как се поклони? На кого ли?
На Катерина Шрат, разбира се.
Вярно ли е за нея и императора? - Да, тя е негова любовница.
Лизл! - Всички го знаят.
А какво прави една любовница? - Как да ти обясня...
Сещаш ли се за мадам Помпадур?
Представи си, че императорът е Луи ХV.
И си представи, че Катерина Шрат е мадам Помпадур.
Здравейте!
Скъпа моя! И вие, прекрасни създания!
Тереза няма ли я? - Отиде да види някаква приятелка.
Намислила съм нещо, което ще я очарова.
Ела, Лизл, ще те представя в ложата на императора.
Аз? Да се срещна с императора? - Побързай преди края на антракта.
Малко цвят няма да ти навреди. Така...
Постарай се да се представиш в най-добрата си светлина.
Кажете ми...
Кога да кажа на императора, че татко иска да е посланик в Константинопол?
Не бързай, скъпа.
Може би е по-добре първо да те представя на престолонаследника.
Ами тогава да кажа ли на принца?
Има си време за тези неща. Колкото и да е глупава една жена...
Може би ще е по-добре да не казваш абсолютно нищо.
Някои жени са по-привлекателни, когато са безмълвни.
Пристигнахме. Я да те видя. Така...
Да, но на Балканите трябва да се имат предвид турците...
Извинете ме, ваше превъзходителство.
Скъпа ми братовчедке! Благодаря, че ме спаси от ситуацията на Балканите.
Младата баронеса Стокау.
Дъщеря е на барон Стокау.
Шампанско?
Жизел не ми е от любимите балети. Струва ми се блудкаво сантиментален.
Е, тичай, скъпа. Нямаш много време да стигнеш до ложата си.
Все още не ми е нужна сводница, братовчедке.
Все още не.
Не мърдайте, моля. Дръжте коня стабилен. Още мъничко.
Готово, ваше величество. Половин сантиметър беше достатъчен.
Достатъчно, за да не ми се изплъзва.
А сега гледай гънките на полата. - Разбира се.
Прекрасно!
Изглежда прекрасно, господине.
Добро утро, майко.
Каква прекрасна изненада!
Как беше? - Невероятно, ваше величество!
Говоря за полата, Руди! - Тя също е невероятна.
Сега разбираш защо е важно да се изпробва върху коня.
Винаги изглеждаш великолепно, когато яздиш, майко.
Това са единствените пари, които съм печелила честно.
Като дете с дядо ти се обличахме като циркови артисти.
В някои селца хората ни подхвърляха пари.
Какви времена бяха! Имахме толкова щастливо...
А твоето детство беше ли щастливо? - Само когато ти беше тук.
Бях болна. Мислеха, че е охтика и ме пратиха далеч от теб.
Но винаги си успявала да идваш за важните дни от живота ми.
Първото ми причастие, 21-вия ми рожден ден...
Сватбата ми...
Трябваше да те спра да се ожениш за тази скучна жена.
Но забравяш, че съм била на още един много важен ден.
Кой ден?
Денят на раждането ти.
Мария! - Да?
Съзнаваш ли, че от 24 часа свириш все едно и също?
Това е, когато той вдига Жизел и тя се завърта в обятията му.
Да, но сигурно е изтощен, скъпа.
Вече е вдигнал Жизел поне сто и петдесет пъти.
Графиня Лариш. Да оповестя ли...
Толкова се радвам, че сте си у дома!
Каква прекрасна изненада! - Само минавах наблизо...
О, Мария, не спирай. Стилът ти е възхитителен.
Изглежда очарователно. И роклята й е великолепна.
Заповядайте, седнете. - Не, благодаря. Искам да се движа.
Ходенето успокоява, а и поддържа фигурата.
Като споменах фигурата, виждали ли сте скоро Даян Метерних?
Пълнее буквално от въздуха.
Снощи в операта...
В името на безопасността трябва да седи в партера.
Ложата едва ли би издържала на това тегло.
Но никой не я забеляза. Всички гледаха дъщеря ви.
Мария беше сензация. Бях засипана с въпроси за нея.
Продължавай да свириш и ме слушай.
Братовчед ми Рудолф иска да се срещнете.
Запази самообладание, за Бога!
Продължавай, ще те следвам.
През цялото време ми говори за теб.
Не, не, ето така!
Свири по-силно.
Иска да те види. Аз ще те заведа при него.
Ще отидеш ли?
Остави всичко на мен.
Бих свирила с часове, но бързам.
Отивам на проба - нова рокля за приема на принц Филип.
Ще бъде ужасна досада, но какво друго ни остава.
Оревоар, трябва да отлитам.
Ана и Мария...
Хрумна ми нещо прекрасно!
Нека Мария дойде да ми помогне. Тя има чудесен вкус.
Не е ли късно за пазаруване? - Елен, направете ми една услуга.
Пуснете Мария с мен за няколко часа. Не понасям да оставам сама.
Щом смятате, че Мария... - Бързо, Мария, преоблечи се.
Сигурна ли си, че нямаш нищо против, мамо?
Разбира се, миличка, но не се бави.
Моля ви, нека дойда и аз. - Не, твърде млада си.
Друг път, когато не е толкова късно.
Не се безпокойте, Мария е в много добри ръце.
Божичко, толкова неща имам да свърша!
Напоследък съм ужасно заета.
Няма от какво да се притесняваш.
Я да те погледна.
Нямаш пудра. Поне не достатъчно.
Така...
С очите си прави каквото искаш. Великолепни са.
Но защо си толкова сериозна? Нали не се страхуваш?
Не се страхувам ни най-малко.
Имаш пленителна усмивка. Използвай я по-често.
Рудолф не харесва сериозните хора.
Около него е пълно със сериозни физиономии.
Братфиш и каретата му. - С графиня Лариш.
Това беше преди повече от година.
Добър вечер.
Забавлявай се, скъпа. Възползвай се от възможността.
Нали разбираш какво бъдеще може да те очаква? А и кой знае...
Може да се сдобиеш и с минало.
Оттук, моля.
Оттук, госпожице.
Последвайте ме, моля.
"На принцовете не може да се има доверие. "
Едуард Уeлски ми предаде съобщението ви.
Вече си мислех, че няма да дойдете,
че в последния момент ще се уплашите.
От какво да се уплаша?
Не знам. Може би от това мрачно място.
Или от мен. - Знаете ли...
Ако сте тук, не бих се страхувала от нищо.
Значи ето къде живеете. Това са вашите вещи.
Сега, щом мисля за вас, ще си казвам -
сега той седи в голямото си кресло.
Голямото грозно кресло, ако мога да съм откровена.
Пише на бюрото си...
Това е венчалната халка на Луи ІХ - свети Луи.
Не е златна. Дори сребърна не е.
Като повечето бракове, направена е от желязо.
Пръстите му са били тънки почти като моите.
Венчалната халка на един светец... Представете си само.
Но това няма значение. Той винаги ли седи срещу вас?
Подари ми го братовчед ми Людовик.
За да ме успокоява, че съм жив. - Но да си жив е толкова...
Имате предвид крал Людовик Баварски, който..
Това са лъжи! Той само...
Просто беше странен, но не и луд.
Никой не знае как точно е умрял.
Няма ли да свалите шапката и пелерината си?
Тук няма огледало.
В съседната стая е.
Това легло на принц ли е? - И без това не спя много.
Графиня Лариш напудри носа ми.
Изглеждам ужасно.
Нещо не е наред ли? - Не.
Различна сте от това, което очаквах. - Различна ли? В какъв смисъл?
Дори това не е истина. Знаех каква сте, но се надявах да сте различна.
Така щеше да е по-просто, това е. - Не ви разбирам.
Толкова жени идват тук и графиня Лариш
пудри нослетата им, преди да влязат.
Началото и краят винаги са едни и същи, а в промеждутъка...
Но открих, че това не се отнася за вас.
Радвам се, че сте го открили.
Благодаря ви, ваше величество. - Благодарете на Рудолф.
Благодаря на Рудолф.
А кога ще го видя отново? - Утре. Ще измисля начин.
Какво разхищение - хайвер, шампанско...
Изхвърлете ги, когато не гледам. - Сериозно ли говорехте,
че на принцовете не може да се има доверие?
Да.
Повикай Братфиш. Баронесата си тръгва.
Лека нощ, любов моя.
Колко прекрасно звучи.
Лека нощ, любов моя.
Добре, Хойош, тръгвай!
Винаги ли ще е така? - Не винаги.
Радвам се. В началото е забавно, но след време...
Де да можеше да не си хабсбургски принц.
Същите тези хора искат разпадане
на империята и сваляне на Хабсбургите.
Те носят цветовете на Австрия. За тях монархията е институция.
Казваш, че Франц Йозеф е станал един от тях.
Тези бунтове, за които говори Кароли -
дано нямат предвид насилие.
Революциите често се правят с известна загуба на кръв.
Да живее престолонаследникът!
Да живее императорът!
Има размирици, сър, обезпокоих се. - Благодаря ти, Рудолф.
Оценявам неочакваната ти загриженост.
Не виждам защо не, сър.
Направих, каквото би направил всеки един Хабсбург.
Не, днес се държиш, точно както съм се надявал да се държи синът ми.
Благодаря ти, скъпа моя, за този прекрасен екземпляр на Фаберже.
Благодарете на Рудолф.
Той не би ми позволил да избера нищо.
Предай на Ерци благодарностите ми за милото й писмо.
Ще го дешифрирам сигурно до следващата годишнина,
но е много мила.
Рудолф, остани за малко.
Високо оценявам жеста ти от този следобед.
Като твой баща бих искал да те опозная по-добре.
Успя ли да се възползваш от визитата на Уелския принц?
Да се възползвам ли? - От някой съвет, който ти е дал.
Значи граф Тафе има шпиони дори на частните ми събирания в Сахер.
Едуард говори лично с мен. Тревожи се за теб.
Личният живот на Едуард едва ли му дава право да поучава.
Нямам предвид личния ти живот.
Но ако ще те успокои, не възразявам срещу твоята приятелка актрисата.
Ако това ще ви успокои,
и аз не възразявам срещу вашата приятелка.
Исках да обсъдим обществения ти живот.
Той се състои от приеми, балове
и всякакви дейности, които може да свърши дори едно чучело.
Трябва да се уча да управлявам, да присъствам на съвета на министрите.
Щом усмириш възгледите си, си добре дошъл сред нас.
Трябва ли да подтискам онова, в което вярвам?
Ще ти дам бащински, а не императорски съвет.
Не се доверявай на народа.
В него има и просветлени умове, но народът е една тълпа.
Същата тази тълпа нахлу в двореца, когато бях едва осемгодишен.
Същата тази тълпа уби пра-леля ми Мария Антоанета.
Това са хората, на които искаш да позволиш да се самоуправляват.
Погледни тези просветлени страни като Америка и Франция.
Не се ли чудиш на това лицемерие?
Републиканските страни също водят войни.
Бедняците им си остават такива, богаташите им стават по-богати.
Полицията и съдиите им са най-евтините за купуване.
Слушаш ли ме? - Слушам, но не съм съгласен.
За да упражняваш власт, трябва да познаваш отговорностите й.
Властта... Държиш я като скъперник.
Престолонаследникът на Австро-Унгария
е само един политически евнух.
А какво ще кажеш да си генерален инспектор?
Не съм се надявал на повече от командир на Втори корпус.
Граф Тафе подготвя повишението ти в чин генерал.
Ще бъдеш упълномощен за всички кралски и имперски сили в империята.
Не знам какво да кажа.
Ще трябва доста да пътуваш и да посещаваш военните поделения.
Първата ти задача е да ме представляваш в Прага
за маневрите на Седма армия.
Татко...
Доволен ли си? - И благодарен.
Няма да те задържам. Очакват те да откриеш танците.
Кажи на граф Тафе, че искам да говоря с него.
Ваше величество? - Тази жена е различна от другите.
Толкова е различна, че трябва бързо
да уредим брака й с граф Майкъл Браганца.
Португалецът ми е длъжник. Помогнах му в Бразилия.
Казваш, че не познавам семейството. - Да, ваше величество.
Изключително богати са, космополити, пътуват много.
Ще трябва да уредим нещо. Иначе семейството...
ще трябва отново да започнат богатите си космополитни пътешествия.
Всяко оръжие е впечатляващо, когато стреля напразно и вдига много шум.
Какво е максималното му вертикално насочване?
Опасявам се, че не знам, сър.
Сержант, какво е максималното вертикално насочване на това оръдие?
Искаме да произвеждаме оръдието,
а не знаем елементарните му характеристики.
Това се случва твърде често.
Или трябва да повишим този сержант
или да минем курс по оръдейна техника.
Пушките трябва да са добре смазани и войниците обучени да ги използват.
Отбележете, че конете не са гледани добре.
Има само една полза от остарелите карти.
Ако попаднат в ръцете на врага, той също ще бъде заблуден.
Генерале, всички карти трябва да бъдат ревизирани.
И всички офицери да минат изпит по разчитане на карти.
Негово имперско височество престолонаследникът Рудолф.
Ваше височество, каква чест.
Опасявам се, че това е нахлуване, скъпа братовчедке.
Трябва ми помощта ти. Заминавам на парад в Линц.
Трябва да видя Мария. - Тя отиде да се пързаля.
Нали знаеш езерцето край Гринцинг?
Прости ми, трябва да вървя. Влакът ми тръгва след няколко часа.
Умолявам ви, ваше височество, бъдете търпелив.
Не разбирам. - Това момиче е нещо много различно.
Трябваше да се досетя.
Тази любовна авантюра... може много да я нарани
и да провали шанса й да бъде щастлива с някой друг.
Граф Тафе ли те накара да ми кажеш това?
Мислех, че този път съм го опазил в тайна.
Значи баща ми също знае.
Затова ме е повишил...
А смятах, че най-после ми възлага отговорност. Бях му благодарен.
Почти бях започнал да го харесвам.
Спомням си как ме предупреди, че ще пътувам много.
Тафе наистина ми каза да ви кажа това.
Но не затова го казах.
Можеш да си сигурна, че не искам да й навредя, приятелко.
Не изглеждаше изненадана. - Защото не бях.
Нощем, преди да заспя, разбирам дали ще те видя на другия ден.
А снощи го разбрах.
Горещ шоколад. - За мен пелин.
Трябва да наглеждам брат ми Джордж.
Да, там е с приятели. Добре е.
Ужасно е, но там виждам много по-добре, отколкото виждам теб тук.
Ех, суета...
Изглеждаш отслабнал, любов моя. - Да, отслабнал съм.
Тревожа се за теб и какво става във Виена зад гърба ми.
Ако ще ревнуваш, доста неща стават. - Например?
Херцог Майкъл Браганца официално ми предложи брак.
Но го направи чрез чичо си - краля на Португалия. Тра-ла-ла!
А граф Тафе предложи на чичо ми поста посланик в Бразилия.
Бях глупак да смятам, че ще ни оставят на мира.
Императорът има най-големите уши в Европа.
Аз пък смятам, че имам най-червения нос.
Благодаря.
Колко ще останеш?
Няколко часа. Само минавам.
Получи ли писмата ми? - Всеки ден.
Но сега си помислих... - Какво?
Щом знаят, ще ги отварят.
Ще изпращат копия на граф Тафе. - Но защо? Не вредим никому, нали?
Да, разбира се... Ти имаш съпруга и дете.
А ще имаш и империя. - Какво има, Мария?
Нищо... Просто е безнадеждно, това е.
Толкова напълно безнадеждно... - Не може да няма надежда.
Погледни ме, Мария.
Гледам те.
Трябва да тръгвам.
Този досаден парад в Линц...
Но докато ме няма, помни това - може да отнеме време...
Но един ден ще бъдем заедно и повече нищо няма да ни раздели.
Значи вече се срещат открито на обществено място!
Негово височество вече не се вълнува кой ги вижда.
Дори не се опитва да се скрие от хората ми.
По-лесно е да се помирят две нации, отколкото да спрем двама влюбени.
Ако мое дете направи такъв скандал, би имало значение само за семейството ми.
Но това дискредитира името на Хабсбургите из цяла Европа.
Ставаме за посмешище пред всички.
Не мога да направя нищо повече без заповеди от ваша страна.
Ще направя каквото императорът би искал да направя.
И каквото биха направили повечето бащи в това положение, ако можеха.
Или може би... - Ако ме упълномощите, сър...
Вероятно не би имало нужда от пряка заповед.
Има си начини и средства...
Ще бъдете упълномощен.
Кой го е писал? - Кажи ми истината, не ме лъжи.
Защо да лъжа?
Вярваш на някого, който дори няма доблестта да подпише писмото си.
Кажи ми, че написаното не е истина.
Значи е истина. Имаш любовник.
Срещали сте се тайно.
Сега разбирам защо беше честото ти пазаруване и непрекъснатите излети.
Как се казва? - Не е това, което си мислиш, мамо.
Той ме обича. - Как се казва?
Не мога да ти кажа. - Какъв позор!
Щом авторът на писмото знае, кой ли още друг знае...
Отговори ми!
Майко, ако ти кажа...
Не бива, не мога... - Много добре.
Този долен човек поне дава един добър съвет:
"Желателно е дъщеря ви да напусне страната възможно най-бързо... "
Това ще направиш или ми кажи кой е! - Казах ти, че не мога!
Тогава няма да излезеш от тази къща и от тази стая,
докато багажът ти не е готов.
Майко!
Струва ми се, че не ти харесва да си генерален инспектор.
Да, не ми харесва.
Това не е реална власт. Продължавам да съм принц-марионетка.
Но не това е важното.
Смятам да подам оставка, веднага щом се върнем във Виена.
И, моля те, не ме питай защо. - Но аз те питам.
Когато ме повиши в генерален инспектор, бях щастлив, доволен...
Реших, че ми даваш да се занимавам с нещо важно.
Наистина е важно. - Вече разбирам в какъв смисъл обаче.
Щом толкова си искал да "пътувам повече",
можеше да ме изпратиш на някоя чуждестранна мисия.
Китай или Япония са достатъчно далече.
Разбира се, има само един проблем - нямаше да замина сам.
Да благодарим на Бог, задето ви дари с още един ден живот.
Благодаря ти, Льошек.
Кога се прибрах снощи? - Влакът ви закъсня.
Прибрахте се призори и затова ви оставих да поспите още час-два.
За днес - дрехи за излет. И кажи на Братфиш да вземе баронеса Ветсера.
Простете, но графиня Лариш ви очаква.
Какво, толкова рано?
Добре, нека влезе. - В спалнята ви ли?
Защо не? Достатъчно нощи е прекарала тук.
Простете ми, ваше височество. - Сигурно си имате причина.
Нали няма да ме вините, че ви нося лоши новини?
За Бога, кажете какво има. - Мария.
Семейството й я отпрати. - Разбрали ли са?
Знаят, че има любовник, но не знаят кой е.
Кой им е казал? - Граф Тафе го е уредил.
Със съгласието на баща ми ли? - Графът е твърде умен,
за да действа без одобрението на императора.
Къде са я изпратили? - Причинявате ми болка.
Семейството е твърде уплашено да говори. Това стана едва снощи.
Не можех да направя нищо. Повярвайте ми...
Искам аудиенция с императора веднага. - Днес е невъзможно.
Негово величество каза, че няма да приема никого. Нито дори вас.
Изрично спомена името ви. Няма да приема никого поне 24 часа.
Ваше височество!
Моля някой да ми донесе чаша вода.
Пийни си още и остави този глупав пистолет.
Стига толкова вино, не мога да се прицелвам.
Мъртъв си, Франц!
Рудолф, мъртъв си!
Чарлз, Джозеф... всички сте мъртви!
Презареди го, моля те, Алекс. Бъди така добър.
Презареди на негово височество.
Уморен сте, нека вече да си вървим.
Трябва да чакам 48 часа, за да видя баща си.
Налагало ли ти се е да чакаш толкова,
за да видиш баща си? - Не, ваше височество.
Така и не узнах кой е баща ми.
Знаеш ли, че баща ми те одобрява?
Аз също те одобрявам, Мици. Божичко, колко те одобрявам!
Сега ще ти покажа одобрението си. - Вече идвате на себе си.
Дай ми го! Бива ли генерален инспектор без оръжие?
Господа, като всички велики музиканти,
вие свирите със затворени очи.
Така... заспивай сега. Бъди добро момче.
Събуди ме, ако баща ми ме потърси.
Няма да спя, не се безпокой.
Не ги гаси всичките! - Говориш с Мици. Спомняш ли си?
Прости ми.
Поведението ми беше възмутително.
Прощавам ти.
Легни при мен. - Не искам да си намачкам роклята.
Утре ще ти купя друга. - Няма нужда да го правиш.
От теб се иска само да заспиш.
Прости ми...
Отпратили са Мария...
Ти знаеше ли?
Не.
Заспивай.
Ще замина... Да! Ще замина!
Ваше височество, къде отивате?
Венчалната халка на свети Луи.
Прочети какво пише отвътре.
13-ти януари 1889 г. Това е днес.
С. О. Л. Д. С.
Свързани от любовта до смъртта.
Странно...
Никога не съм си представял дъждовна Венеция.
Вече само така ще си я представям.
Обожавам такова време.
Изглеждаш щастлива като слънчево дете.
Но дъждът не е тъжен.
Той е от танцуваща светлина. - Не е ли плачеща?
Танцуваща е.
Не бих казал. - Хората мислят така за снежинките.
Че танцуват като балерини. Но аз не мисля така.
Аз си представям дълъг сън и сняг.
А дъждът е толкова жизнен. Чуй само...
Мария Ветсера на съня и снега, мисля, че те обичам...
Много...
Вече знам, че те обичам.
Не си излизал от мислите ми.
Само ти...
Помниш ли какво ти казах веднъж... Понякога преди да заспя,
знам, че ще те видя на следващия ден.
Снощи го разбрах.
Не загасяй светлината, моля те. - Наистина, срамувам се.
Поне някаква светлинка трябва да остане.
Страхувам се от тъмното. - Любов моя...
О, любов моя, повече няма да се срамувам.
Кой ти позволи да заминеш? - Голям съм, имам си паспорт.
Генералният инспектор няма право да напуска страната.
Подадох оставка, преди да замина. - А аз не я приех.
Подлежиш на военен съд. - Свикай го тогава.
А писмото ти до папата, в което го молиш за анулиране на брака ти?
Този брак ме направи за посмешище пред цяла Европа.
Това писмо си е само моя работа.
Папата и виенският архиепископ са капелани на семейството ни.
Няма да допусна в семейните ни дела да се месят чужди хора.
Отхвърлил е молбата ти.
Колко още ще ни унижаваш? - Ти ли му нареди да я отхвърли?
Не се наложи, те го решиха
и ме информираха като глава на семейството.
Никога не бих разрешил развод между теб и Стефания.
Тази твоя Ветсера повече няма да стъпи в империята.
Печатът ти?
Дотук беше свещената ти Римска империя.
Прати министрите с документите.
Ще се откажа от титлите си и ще напусна страната завинаги.
А ако откажа да приема абдикацията ти?
Ако паспортът ти бъде отнет?
Защо не направиш и следващата крачка? Затворите ти са пълни.
Но съм сигурен, че граф Тафе все ще намери едно свободно място.
Ще те оставя да те съди любовницата ти.
А също и семейството й, на което донесохте само позор.
И децата на любовницата ти -
копелета, които ще бъдат унижавани на всяка крачка.
С хабсбургска кръв, но копелета.
Ще бъдат засенчвани от по-низши от тях, превъзхождащи ги само в едно -
предимството на брака.
Ще бъдеш съден и от дъщеря си, ако не си я забравил вече.
Ще израсне с мисълта, че баща й е прелюбодеец и предател.
Там навън има всякакви хора - хървати, словенци, чехи, унгарци...
Заплатите им са ниски, повечето са далеч от дома си...
Но ако само заповядам, всеки един от тях би умрял за мен.
Преди малко сериозно ли говореше?
Че Мария повече не може да се върне в тази страна?
Не й мисля злото. Нито на семейството й.
Само от теб зависи как ще им навредиш.
Бих ти позволил дори да я видиш за няколко дни.
Стига да знаех, че повече никога няма да се видиш с нея.
Ти не вярваш, че я обичам.
Не вярвам, че това е от значение.
До края на месеца...
Може ли да бъда с нея дотогава?
Без полицаи и шпиони...
Ако имам думата ти.
Имаш думата ми.
Май съм спала цяла нощ.
Къде сме?
В Майерлинг.
Не летят в права посока, както в Шотландия.
И вие не стреляте така точно, както в Шотландия.
Глупости. От светлината е. - От късните нощи и виното е.
Глупости!
Ужасно! Ненавиждам лова!
Тези убийства са нещо, което никога не бих могла да споделя с теб.
Баща ми намираше за нечовешко
да гледам животните, вместо да ги убивам.
Сега ги убивам. - Вдясно! В края на гората!
Недей, моля те! Толкова е сладко. Не бива.
Трябва да призная, че не ме улесняваш в лова.
Дори не възнамерявам.
Какво друго искаш да направя? - Нищо.
За теб също не е задължително да харесваш всичко, което правя.
Току що неочаквано пристигнаха едни наши приятели.
Джон!
С Кароли току-що идваме от Унгария.
Утре ще бъде най-голямата досега демонстрация в Будапеща.
Знаете ли какво пишат по плакатите?
"Принц Рудолф Австрийски за наш крал!"
Сега е времето да излезете с открита декларация.
Хойош, ти си унгарец. Обясни му какво означава това.
Кароли е прав. Само така можем да запазим Унгария в империята.
Трябва да направиш своя ход сега.
Ами ако императорът изпрати армиите си в Унгария?
Ще има гражданска война. Но ако сте там като крал...
Или както предпочитате да се наречете...
Кои са тези? - Приятели.
Чии приятели? - Наши.
Ела да се срещнеш с тях. Здрависай се с тях.
Кажи им, че си с нас.
Как се казват?
Един ден може би ще се присъедините към нас.
Надявам се само да не е твърде късно.
Рудолф!
Току що убих най-едрия глиган, срещан в тази част на страната.
Браво на теб, Едуард. Връщам се във Виена да говоря с баща ми.
Заведи Мария в Шонбрун и ме чакайте там.
Но довечера в Шонбрун има бал в чест на Уелския принц.
Изпратете покани на семейство Ветсера.
Но защо, Рудолф?
Нали се оплакваше, че приятелите ти не са приети в императорския двор?
Е, довечера и това ще стане.
Като всички Хабсбурги е напълно луд.
Хайде, ела насам. - Какво си мислиш, че правиш?
За еленчето е. Ще се грижим за него.
Толкова е хубаво, спокойно...
Помниш ли какво ти казах за снега? - Да, сън...
Дълъг сън, спомням си.
А дъждът е за танцуване.
Защо? - Какво защо?
Защо въздъхна така тежко?
Помислих за Виена.
Въпреки присъствието на майка ми
ще се върна обратно в имперския двор.
Нали не е защото не си щастлив с мен?
Напротив.
Добре, защото никога не съм била толкова щастлива.
Иска ми се да бях Бог, за да мога да благословя всички.
Първо с някого, когото да обичат. - А второ?
С някого, който също да ги обича.
Желаете ли още чай? - Не, благодаря ти, Льошек.
Макар че бисквитките бяха много вкусни, но и пагубни за фигурата.
Значи не желаете нищо повече?
Само ми кажете едно нещо.
Откога сте с ерцхерцога? - Откакто навърши дванайсет.
Имате голям късмет. - Не и когато беше на дванайсет.
Беше същински ужас. - Ти много го обичаш.
Също като вас, ако мога да отбележа.
Много обичам негово височество.
Това бяха прекрасни думи. Благодаря ти, Льошек.
Льошек, би ли съобщил за мен на негово височество?
Той е в Хофбург. Очаква да се срещне с императора.
Кажи му само, че съм дошла неочаквано,
за да се информирам как е. Би ли сложил цветята във вода?
Така или иначе съм тук. Ще му оставя бележка.
О, съжалявам за безпокойството.
Льошек, трябваше да ме предупредиш.
А сега ни остави.
Исках да разбера как е синът ми. Толкова рядко го виждам.
Как изглежда? - Изглежда ми малко разтревожен.
И... уморен. - Бедният Рудолф.
Той не е създаден за такъв живот.
Чудя се дали някой е роден за такъв живот. Не ви познавам, госпожице.
Вече излизам толкова рядко.
Но зная, че синът ми ви обича.
Седнете, моля.
Дори сте по-красива, отколкото ви описват.
И толкова млада... На колко години сте?
На двайсет години съм, мадам. - Двайсет...
На двайсет години вече бях нещастна, но бях млада и оцелях.
Но Виена не е за млади хора. Стойте далече оттам, ако можете.
Предпочитам провинцията. - Аз също.
Също и Рудолф, и баща му...
Но се налага да сме такива, каквито искат от нас да бъдем.
Обикновените деца си играят на крале и кралици. Ние си играехме на овчари.
Понякога изнасяхме дори циркови представления.
Чуйте...
Почакайте достатъчно и ще чуете.
Врата се затваря, прислужник изтървава лъжица...
Никога няма пълна тишина. Човек никога не е съвсем сам.
И все пак... той е толкова самотен.
Знаеш ли какво ми каза в деня, в който се ожени?
Каза: ''Майко, кажи една молитва за мен''.
Силна като неприятностите, които ти създадох.
''Помоли Господ никога да не се влюбвам.''
Позволи ми да те целуна, детето ми.
Ти си толкова скъпа на сърцето ми.
Добър вечер, Елен. - Баронесата е доста притеснена.
Досега не е била приемана в двора и изведнъж е поканена на бал.
А знае ли защо? - Майка ми все научаваше последна.
О, погледнете.
Опазила си го в тайна, скъпа моя. - До последно не бях сигурна.
Знаеш колко мразя да ме гледат.
Всички си мислят колко съм остаряла. - Нищо подобно.
Сега бързат да се приберат и да разкажат на всички
как току-що са видели най-красивата императрица в света.
Не сме останали кой знае колко.
Но не можеш ли да ги разсееш с малко танци?
Тафе, музика, моля.
Ако вие откривате бала, сър, ще помоля майка ми за втория танц.
С баща ти трябва да поговорим.
Сигурна съм, че ще можеш да го отмениш.
Като танцьор можеш да ме отмениш по всяко време.
Скъпи, може ли... - Много искам да поговорим.
Но някои неща не могат да се обсъждат пред хората.
Баронесо Ветсера, може ли да поканя дъщеря ви Мария
да ми окаже честта да открием бала?
Имам ли разрешението ви?
Щом ваше императорско височество настоява...
Ваше величество, аз... - Запази спокойствие.
Не забравяй, че си ерцхерцогинята на Австрия.
Колко още... - Мария, погледни ме.
А сега се усмихни. Искам всички да ни видят.
Така е по-добре. Сега кажи нещо.
Добър вечер, ваше височество. Добър вечер, любов моя.
Моля те, отведи ме оттук.
Това няма да продължи, давам ви думата си.
Няма да допусна това да продължи.
Ваше величество, представям ви баронеса Мария Ветсера,
чиято съдба беше от такъв огромен интерес за вас.
Много сте красива, баронесо.
А младостта ви дава правото да очаквате всичко от живота.
Ваше величество е много мил.
С баронесата вече се познаваме.
Вярвам, че чувствата ни на привързаност са взаимни.
Ваше величество е много мила. - Сега ще се оттегля.
Може би ще дойдеш да ме видиш, преди да си тръгнеш.
Но нека не е твърде късно.
Лека нощ.
Гордея се с теб, Мария.
Господи, толкова се гордея с теб!
Дано някой ден имаме деца, които също да се гордеят с теб.
Хойош!
Едуард!
Трябва ми помощта ти. Позволи ми да дойда в Англия.
Но, момчето ми, само твоите визити ми носят радост.
Не на държавна визита, а да живея там завинаги.
Когато мислиш за Англия, виждаш белите скали на Доувър.
А аз виждам една стара дама.
И колкото и да те харесва кралицата, политически...
Но един ден ти ще бъдеш крал.
Дори тогава Англия няма да е мое лично частно парти,
на което да каня, когото си пожелая.
Тогава къде да отида, какво да правя?
Трябва да направиш същото, което ще направя утре вечер.
Ще се върна при съпругата си.
Да разкриеш авантюрата си открито е пълна лудост.
Направих го умишлено. Исках всичко да излезе наяве.
Така не може повече да бъде подмитана под килима.
Сега баща ти е по-решен от всякога.
Макар че как може да откаже на тези очи... Това дете е великолепно.
Надявах се той сам да се увери, че тя е нещо... специално.
А не някаква си мадам дьо Бари.
Дай ми още време. Все ще измислим нещо.
Нещо като баща ми и Катерина Шрат? Не, благодаря.
Искам брак, деца... А не някакво евтино романче.
Искам брак, нищо друго.
Аз бях тази, която въведе г-жа Шрат в живота на баща ти.
Това бе акт на състрадание и човечност.
Не исках да остана във Виена и в леглото на баща ти.
Нямах право да искам да води неестествен живот на безбрачие.
Скъпи, знам, че искаш брак.
Дори да е неравностоен. - И ще го имам.
Няма да допусна да ме лишите от този брак или...
Или какво, детето ми? Дете си, щом говориш така.
Преследват ме твърде много, прогонват ме твърде далеч.
Мислиш ли, че баща ти не знае какво ти причинява?
Това, което причинява на себе си.
И двамата сте еднакви в гордостта и упорството си.
Ако смяташ, че греши, ти също грешиш, любов моя.
И се дръпни от този прозорец, ще умреш от пневмония. Или аз.
Това, което ти казвам, няма да го кажа на никого.
Останал ми е един последен шанс.
Унгария. Искат ме за свой крал. Мога да замина и...
Чуй ме...
Трябва бързо да махнеш момичето от страната.
Тук има манастири, където могат да я пратят и никога повече да не излезе.
В това семейство, обзето от лудост, нищо не е изключено. Чуваш ли ме?
Чувам те. Сега трябва да вървя.
Благодаря, че се опита да ми помогнеш.
Кажи на онова дете, че истински я обичам.
Защото тя истински те обича.
Помниш ли как ти казах, че се надявам никога да не се влюбя?
Ето че се влюбих.
Аз съм един много щастлив човек. - Не, не си.
Но си много добър човек.
Лека нощ, майко. - Сбогом, синко.
Ваше височество!
Простете, че идвам пак, но тази нощ трябва да тръгна.
Може вече да съм закъснял. - Не можете да си го позволите.
Задръжте въстанието до другата седмица, когато успея да дойда.
И ще се съгласите ли да станете крал на Унгария?
Щом само така мога да задържа Унгария в границите на империята...
Предполагам, всеки има нужда от оправдание за измяната си.
Кароли настоява да подпишете тази прокламация.
А като доказателство ми дайте пръстена си.
Дано подпис с молив е законен. - Това е само за Кароли.
Вече не вярва на думата ми. Не мога да го виня.
Карайте възможно най-бързо. Не искам въстание, ако не го предвождам.
Променихте решението си. Сигурен ли сте?
Това е изключително сериозно.
Изведнъж всичко стана изключително сериозно.
Нека бог бъде с вас и Хойош.
Значи към Будапеща.
Толкова ще се радвам да се върнем в Майерлинг.
Аз също. Вечерта беше кошмарна.
Мария... - Да?
Би ли направила всичко за мен? - Да. А ти?
Вече го направих.
Да ни убиеш ли искаш? Продължавай!
Излизайте!
Свободни ли?
Значи сме свободни да си вървим? - Да, поне за момента.
Между другото, граф Хойош...
Мисля, че трябва да го върнете на собственика му.
И граф Тафе ви пусна да си вървите? - Защо не?
С въстанието в Будапеща е свършено.
Значи вероятно знае. Не ми остава да направя нищо друго.
Разбра ли какво е станало? - Тафе бил приготвил шест батальона.
За всеки имало по сто пълнителя и офицери, които не са унгарци.
Не е било просто провал, било е истинско клане.
А принц Джон? - В неизвестност е.
Кароли? - Застрелял се е.
Тафе върна пръстена, но не и документите с него.
Те все още са у него.
Чудя се дали подписът с молив е законен.
Жалко, че никога няма да разберем.
Какво каза Кароли през онзи ден...
"Един ден може би ще се присъедините към нас. "
Тогава ще те чакам, докато се върнеш.
Ще бъде твърде дълго време. Невъзможно е да чакаш толкова дълго.
Тогава по-добре да дойда с теб.
Ами ако е невъзможно? - Как така невъзможно?
Ще те последвам навсякъде.
Не мога да го допусна.
Продължавай да свириш, Братфиш. Льошек, налей си и ти.
Хайде, искам да пиеш с мен.
Ваше височество, знам, че не бива да го казвам...
Но като ме молите да пия с вас,
ми давате възможност да ви говоря като човек, а не като прислужник.
През всичките години не съм ви виждал толкова щастлив, колкото тази нощ.
С ваше разрешение, ваше височество, пия за...
Пия за вас.
През всички тези години за първи път има нещо счупено.
За втори път. Помните ли как ме замерихте
с бръснач и уцелихте огледалото?
Опитваш се да ми кажеш нещо, но продължаваш да не го казваш.
Нека го кажа вместо теб.
Ако заминеш и никога повече не се върнеш...
Помисли ли какво ще стане с мен, съвсем сама на този свят?
Светът ще бъде едно самотно място.
Защото няма да те има там.
Защото не мога да бъда там. Няма да ме оставят да живея с теб.
А аз не искам да живея без теб. - Разбирам те, скъпи.
Опитвах се да живея без теб и те разбирам.
Никой не може да разбере колко много те обичам.
Лека нощ, приятели.
И Бог да ви пази до следващата ни среща.
Само мисълта за мрака, нищо друго.
Какво правиш?
Вече приключих.
Сигурно е от топлината на огъня. Очите ми...
Не мога да ги държа отворени.
Заспивай тогава. - Не, не искам още.
Но не мога да устоя на съня.
Ако си размислила, има още време. - Не и без теб.
Без теб не искам да живея.
Моля те само за едно нещо...
Не искам да знам кога...
Страхувам се.
Не много, но се страхувам.
Аз също се страхувам. - Няма от какво, нали съм с теб.
И винаги ще бъда с теб.
Не искам да си самотен или да си сам в мрака.
Ето защо...
От най-нещастния човек в Австрия
станах най-щастливия...
И двамата сме щастливи заради едно нещо.
Защото можем да кажем на някого "Винаги ще те обичам. "
И защото знаем, че това е истина.
Винаги...
Обичах те. Ти беше първата ми любов.
Де да можех наистина да те видя... за последен път.
Помниш ли какво ти казвах?
Понякога нощем, преди да заспя,
знам, че ще те видя на следващия ден.
Да. Знам, че ще те видя.
Тогава, до утре. - До утре.
Мисля, че вече искам да заспя.
Лека нощ, любов моя.
Мария Ветсера, винаги ще те обичам.
Простете ми, ваше височество, стори ми се, че чух изстрел.
Сигурно е така, Льошек.
Вероятно има ловци в гората.
Прав сте, ваше височество, извинете ме.
"Сбогом, сестричке. Ще бдя над теб. Твоя любяща сестра: Мария"
Превод и субтитри Милена Боринова