Som barn var foreldrene mine mine første helter.
Men så ble livet mer komplisert.
Det er en kaiju.
Ikke en helt, men ikke en skurk heller.
Der har vi ham.
Det er helten vår.
Ultraman.
I 30 år beskyttet han oss
ved å bruke sine utrolige krefter for å holde alle trygge.
Han kalte det å opprettholde balansen.
Jeg kalte det kult.
Men å være en helt, et idol, et ikon? Det er ikke som du tror.
Man må ta vanskelige valg,
bestemme hvem som betyr mest.
Men det er ikke den tøffeste jobben. Den tøffeste jobben...
Jeg ante det ikke før det var min tur.
Jeg er Ultraman!
Ultraman, vi må sjekke curryen!
Mina, statusrapport.
Temperaturen er stabil, men den må røres godt, professor Sato.
Hva syns du?
Ti minutter til.
Jepp, ti minutter til.
- Hva glor du på? - Ingenting.
Hei, Ultraman!
Når du har reddet pappas curry, fly hit og redd laget ditt.
Nå kommer Matsui!
Tigers ligger under nå. Du bør la moren din være i fred.
Ikke i dag, Gomora!
Ultraman, bruk kraftskjoldet.
For sterk. Jeg kan ikke holde ut mye lenger.
Distraher med ultrahogg!
Unna, monster!
Ultraman! Det er fargetimeren din.
Du må holde fokus, ellers blir du menneske igjen.
Kenji. Ultramans viktigste oppgave er å finne balanse.
Forstår du?
Gi mamma et dunk.
Her kommer kastet.
Et høyt slag langt til midtbanen.
Ja, Matsui!
Han er ganske god. Synd han spiller for Giants.
Mamma. Kom igjen. Han er den beste spilleren i ligaen.
Sonisk angrep!
Nei! Få det til å slutte!
Hvis du kunne være hvem som helst, hva ville du valgt?
Matsui eller Ultraman?
Det er et stort spørsmål for en så liten gutt.
KAIJU-ADVARSEL
Telefon fra dr. Onda.
Emiko. Hayao...
...utjevne forsvaret.
Familiene våre er i fare.
Gigantron kommer.
Gigantron kommer til dere.
Jeg drar. Bli her med Kenji.
Ikke dra, pappa. Bli.
Se på kampen med oss.
Jeg er tilbake før syvende omgang.
Lover du?
Pappa.
Hei, Kenji, det er pappa.
Jeg vet at du er sint på meg.
TJUE ÅR SENERE
Jeg vet det ikke var et lett valg å legge livet bak seg.
Los Angeles, Dodgers, millioner av fans.
Men det jeg spør om, er større enn baseball.
Verden trenger at du blir noe mer.
PRESSEKONFERANSE 30 MIN
Beklager, moren din var flinkere til dette.
Uansett, jeg er her.
De siste ukene har ett navn dominert overskriftene
i det som garantert blir et historisk øyeblikk i baseball.
Om bare tre dager vil Giants-fans ønske en legende velkommen
til Nye Tokyodomen,
i det Ken Sato returnerer til sitt fødeland.
Bli med meg og ønsk ham velkommen tilbake til Japan.
Det nyeste medlemmet av Giants-familien,
Ken Sato!
- Ken! - Takk for at dere ventet.
Hvem er først?
Jeg gjør det for fansen.
Det handler om det grunnleggende.
Jeg sa at jeg er den beste spilleren i live.
Otani kan si hva han vil.
Det er så søtt. Takk.
Jeg elsker baseball. Det er alt jeg har.
Beinkraft og hvetegress.
Kompis!
Nybegynneren? Dette er ikke slåball.
Amerikanske spillere er veldig annerledes.
Hvordan tilpasser du deg den japanske spillestilen?
Itow, ikke sant?
Baseball er baseball.
Ken Sato-showet er det samme. Her, i USA, hvor som helst.
Hvorfor kom du tilbake til Japan?
Unnskyld. Hva heter du?
Ami Wakita.
Vent. Du er Tigers-fan, ikke sant?
Spørsmålet er ikke hvem jeg heier på.
Spørsmålet er hvorfor, før ditt første mesterskap,
velger du å begynne på nytt?
Noen antyder at det var følelsesmessig stress.
- På grunn av familie... - Slutt å sladre.
- Folkens! Vær snille. - Sett dere.
Hun gjør bare jobben sin. Miss Wakita, fortsett.
Takk.
Noen tror at din avreise var knyttet til tapet av din mor,
at det var uløste familieproblemer.
Kenji.
Beklager, Miss Wakita.
Dessverre har jeg et fan-arrangement.
Jeg ser frem til å se dere om noen dager, og jeg lover Ken Sato i full effekt.
Takk.
- Neronga angriper Akihabara. - Pokker.
KAIJU-ADVARSEL
Sato!
- Hei, trener Shimura. - Du kan ikke sjarmere meg.
Det er ikke plass til Ken Sato-showet på laget mitt.
Jeg skjønner.
Det har vært noen tøffe år for dere, men jeg er her for å hjelpe.
La meg vinne noen kamper,
og vi kan få laget tilbake der det hører hjemme.
Ser du? Det er problemet ditt. Ingen ydmykhet.
Det krever mer enn holdning for å bli en Giant.
Jeg sluttet å tro på Giants for lenge siden.
Du må få Neronga ut herfra så lite skadd som mulig.
Slapp av, Mina. Jeg gjør mitt beste.
Greit.
Hvorfor gjør du dette så vanskelig? Bare snu...
Jeg prøvde den enkle måten.
Hvor fantastisk var ikke det?
Hvor er kjærligheten?
Ultraman!
- Slutt å vise deg og gjør jobben din! - Jeg tror jeg gjorde det.
Går det bra?
Definer "bra".
Se opp, Ken!
Det er Kaiju-forsvarsstyrker. Evakuer området umiddelbart.
Folkens! Det går fint. Jeg holdt på å gjøre meg ferdig.
Du har blitt advart før. Du er ikke en autorisert agent.
Evakuer umiddelbart, ellers blir du satt i forva...
Dæven! Er det det som skjer med autoriserte agenter?
- Du må få kontroll på situasjonen. - Det elektriske beltedyret startet det.
Pulsen din stiger. Du vet hva som skjer når Ultraman blir stresset.
Minn meg på det igjen.
Fargen endrer seg, og du mister kreftene.
Flott.
Vi avbryter programmet for å vise direkte bilder av et kaiju-angrep i Tokyo sentrum.
Gjør noe.
-Ringte han? Han kommer til å ringe. - Ja, han ringte.
Fantastisk.
Herregud.
Ja, kom til Japan, hjelp faren din, redd verden.
Det går så bra.
Ken, det virker som om KFS bruker overdreven makt.
Skal jeg sette kursen tilbake til slaget?
Jeg tror jeg gir meg for i kveld.
La KFS ta seg av det.
PAPPA
- Akkurat i tide. Her kommer skyldfølelsen. - Han har lagt igjen ti beskjeder.
- Kenji! Du må dra tilbake... - Du har et ansvar.
Nei, takk. Jeg har fått bank nok for i kveld.
Avbryt alle samtaler, Mina. Jeg trenger litt tid.
Etter intervjuet med Wakita, selvsagt.
Vent. Hun fra pressekonferansen?
Ja, Ken. Hun fra pressekonferansen. Og du er en time forsinket.
Jeg hørte du er flink til å unngå vanskelige spørsmål.
Disse nudlene er kjempegode. Vil du ha?
Det går greit. Takk.
Får jeg ta opp?
Gjør som du vil.
- Du har hatt en imponerende karriere. - Gullhansken, Sølvballen. Te?
- Men du har aldri vunnet et mesterskap. - Rett i angrep.
Bare en observasjon.
"Bare en observasjon", ja.
Mange gode spillere har aldri vunnet titler.
Ja, og noen sier at du er bedre enn dem alle.
"Noen"?
Du har vel sett meg spille?
420 i treffsikkerhet. 624 stjålne baser.
Men?
Men personlig statistikk vinner ikke mesterskap.
- Så egoet mitt holder meg tilbake? - Det sa jeg ikke.
Og jeg er ikke her for å diskutere statistikk.
Så hvorfor diskuterer vi det?
Spillere liker bedre å snakke om statistikk enn seg selv.
- Jeg snakker gjerne om meg selv. - Flott.
Fordi jeg vil vite hvorfor.
Hvorfor du unngår intervjuer, holder lagkamerater på avstand,
og hvorfor du forlot en by som elsker deg for å...
Du skal dyppe nudlene i sausen.
- Jeg liker å gjøre ting på min måte. - Ok.
Vi begynner på nytt. Tidligere spurte jeg om moren din.
Her kommer det.
Dere flyttet til Los Angeles da du var barn, og faren din ble igjen.
Det kan ikke ha vært lett.
Pappa fulgte ikke med da...
Gjør barn narr av hvordan du snakker? Hvordan du ser ut? Hva du spiser?
Du lærer fort at de vil snakke uansett. Så du gir dem noe annet å snakke om.
Kan jeg skrive det?
Chiho!
- Mamma! - Hva gjør du?
- Nei. Ingen barn på bordet. - Nei.
Jeg beklager.
- Her. - Moren min passer på henne.
Vet du hva? Du ser veldig bra ut.
- Chiho! Ned, nå. - Ultraman er best!
SJEFSOFFISER FOR KFS
KAIJU-FORSVARSSTYRKER
Dere har alle opplevd tap av kolleger, venner
og selv familie til ødeleggelsene forårsaket av den grusomme kaiju-plagen.
Jeg har følt smerten, tapet,
og jeg våkner hver morgen og spør meg selv hvordan jeg forhindrer at det skjer igjen.
Men det vi har ofret, har ikke vært forgjeves.
I dag er en merkedag.
Takket være deres modige innsats, vil snart familiene i dette landet
kunne leve i en bedre verden, en tryggere verden.
En verden uten frykt.
Gribberede, det er Blackjack 73. Vi er på vei med pakken. Over.
Mottatt, Blackjack 73. Når er dere her?
Om åtte timer og 30 minutter. Over.
Mottatt. Vi venter spent på ankomsten. Over og ut.
Sånn skal det låte!
Ken, det ser ut til at du skadet rotatorkappen under slaget.
Det er det jeg får for å redde liv.
Det er din plikt å redde liv.
Jeg foretrekker å spare armen og overlate kaijuen til KFS.
Du vet hva som skjer når du overlater det til KFS.
Jeg får en stor burger, sjokolademilkshake og en god natts søvn.
- Slutt å prøve å være moren min. - Jeg er som jeg ble programmert.
Kokosvann?
Mina, kastet du de fancy brusene mine?
Sunne valg, sunn kropp.
Det smaker promp.
Jeg lurer på om du kan vurdere å ta en pause.
- Fra å drikke promp? - Fra baseball.
Gi opp den ene tingen som får meg til å smile?
Beklager. Nei.
TV, vær så snill.
Mer ødeleggelse i dag da KFS og Ultraman kjempet mot Neronga.
Som et vitne sa...
Jeg har alltid elsket Ultraman. Han har gjort så mye bra før.
Takk, borger.
Han har vært borte i månedsvis.
Og nå som han er tilbake, er det som om han ikke bryr seg.
Se på dette.
Jeg ville ikke ha jobben engang. Nå angriper alle meg.
Shimura, KFS, tilfeldige bestemødre.
- Kan vi bare la Ultraman ligge? - Ja, selvsagt.
Gleder meg til å se deg spille i kveld. Så stolt av deg.
Hvem er nummer én?
Kenji. Jeg håper du finner deg til rette i Tokyo.
Jeg vet at dette ikke var det du ville, men du gjør noe veldig bra.
Med skaden sin trenger faren din deg, småen.
Jeg håper dere finner balanse.
Jeg vil alltid heie på deg.
Selv om du spiller for Giants.
Fortsatt ingen observasjoner eller målinger fra hennes GPS-lokalisator?
Nei, jeg beklager. Dessverre er hun fortsatt antatt...
Du gjorde ditt beste.
Mina, kan du finne en gammel kamp?
Selvsagt.
Heia Kenji!
Det er gutten sin!
Kenji!
- Mamma! Jeg klarte det! - Det var utrolig!
Jeg kan ikke tro hvor langt du slo den!
Det er sånt vi gjør!
Allstars!
Velkommen, baseballfans, til åpningsdagen
og en kamp mellom Giants og de besøkende Swallows.
Wakita, jeg hørte at du fikk et personlig intervju med Sato.
Folk ønsker å vite mer.
Vet du hva, Kubo? Dette er baseball, ikke sladder.
Jeg hørte kommentaren din på pressekonferansen.
Man kan føle spenningen i luften. 42 000 fans her i kveld,
et stort publikum som venter på å få sin første titt på Ken Sato,
spent på hva han kan gi Giants-laget.
Tenk at det er min første kamp med Ken Sato...
Den er verdt mye på eBay.
Kom igjen, smil.
Jeg skal få deg til å se bra ut.
...høyrebanespiller Ken Sato!
Sato! Sato! Sato!
Kenny.
Det er synd med den skulderen.
Det knuser hjertet mitt.
- Første strike. - Seriøst?
Legender er vel også mennesker.
Kom igjen, Sato!
Andre strike!
Om det bare fantes en japansk versjon av ham.
Den japanske versjonen gir deg et balltre i trynet.
Vil du prøve deg?
Greit, karer. Gi dere.
Gribberede, dette er Blackjack 73. Vi er der om ti minutter.
Slutt på første omgang, to strike på Sato, og han ser ikke glad ut.
Og nå ser det ut som Ken Sato skal prøve noe nytt.
Han går over til å slå med høyre. Jeg har aldri sett det midt i en runde.
Det er grand slam!
Ja!
Ja! Kenji!
KAIJU-ADVARSEL
Herregud.
Blackjack 73, fly opp, til venstre...
Se!
Herregud!
Gigantron.
Hør etter! Vennligst gå umiddelbart til nærmeste nødutgang.
Jeg gjentar. Vennligst gå til nærmeste utgang.
Det er ingen øvelse.
Hei!
Det var fordi du ødela kampen!
Pokker.
Samle alle fly. Drep Gigantron.
Og hent pakken.
Hva i helvete?
Ken, du så hva KFS gjorde med Neronga.
De dreper Gigantron om du ikke hjelper til.
KFS blå 14. Finner mål.
Gribberede, vi nærmer oss...
Ser du dette?
Folkens! Gigantron flyr faktisk av gårde.
Så jeg vet ikke, kanskje snu fuglene og dra hjem.
Hvis Ultraman forstyrrer, får dere bruke dødelig makt.
- Se hva jeg får for å prøve å være snill. - Du skal være den snille.
Hei, Gigantron.
Hvis du gir meg hva enn den tingen er,
kan de flyene la deg være i fred.
Gribberede, Gigantron er innen rakettrekkevidde.
Sikter.
Venter. Ultraman er tilbake.
Vær så snill! De kommer til å drepe deg!
Vi har målet låst.
Ultraman kan fanges i eksplosjonen om vi skyter nå.
Jeg bryr meg ikke om Ultraman.
- Vil pakken overleve eksplosjonen? - Ja.
Så skyt!
Mottatt. Skyt.
Fare. Unnvikende manøver...
Ken. Går det bra?
Nei, nei.
Mina! Nødanalyse.
Skanner etter skader.
Dette er veldig rart.
Ifølge mine målinger har du et nytt hjerteslag.
Det er ikke mitt hjerteslag.
Herregud. Er det...
Jepp, det er verdens ende.
- Går det bra med den? -"Hun", Ken.
Barnet er en hun.
Pusten hennes virker normal. Reflekser ok.
- Pulsen virker litt høy, men... - Gi meg de dårlige nyhetene.
Jeg har absolutt ingen data om kaiju-babyers fysiologi.
Vent, unnskyld meg.
Programmerte ikke mamma og pappa alt de visste om de tingene inn i hjernen din?
Hun er ikke en ting. Og vi har aldri sett en kaiju-baby.
Faktisk har ingen det.
Flott, veldig hjelpsomt. Jeg tror det er bedre å spørre Siri.
Det var ikke jeg som tok med en diger kaiju-baby hjem.
Vi må finne på noe.
Flott.
- Hvorfor skifter hun farge? - Kanskje du bør spørre Siri.
Ikke begynn.
Hvis jeg skulle gjette, vil jeg si at hun har valgt deg.
Nei!
- Sier du... - Ja.
Hun tror du er moren hennes.
Jeg er ikke skapt for dette. Jeg har et liv. En tittel å vinne!
Jeg gjør noe fint, og nå er jeg barnevakt for en rosa øglegreie!
Vi må få den ut herfra.
Hvor foreslår du at vi tar henne?
Vi tar henne med til Kaiju-øya!
Dessverre vet ingen hvor den er.
Kom igjen!
Verken foreldrene dine eller KFS klarte å finne øya.
Det ville vært ille om du forandret deg tilbake nå.
Hei.
- Hva pokker var det? - Hun er redd for deg.
Redd for meg? Hun er seks meter høy!
Hun kjenner deg ikke. Hun kjenner bare Ultraman.
Mina! Kontrollenhet!
- Hvilken? - Den største!
Herregud.
Det er bare én person som kan hjelpe.
Nei, du mener ikke...
Beklager. Jeg har allerede ringt.
Kenji. Det er faren din. Er du der? Hallo?
Herregud. Det klekket.
Dekk området. Finn barnet og få det tilbake i live.
- Kenji. - Pappa, hei. Hva skjer?
Hva syntes du om kampen?
Takk Gud. Går det bra?
Ja, det går bra.
Det var en tøff kamp. Jeg er litt øm, på bedringens vei, men...
Hva var det?
Det er...
Det er... Festen nede...
Den mest fantastiske skapningen på jorden har dødd.
Den siste av sitt slag. Og du holder fest?
Den praktfulle skapningen tok nesten hodet av meg, pappa.
Jeg har knapt sett deg på 20 år. Du valgte denne byen og monstre over oss.
- Nei. - Så blir du skadet og klarer deg ikke.
Så må jeg komme tilbake og rydde opp i rotet du lagde som...
Ultraman, som jeg bare gjorde fordi mamma tryglet meg.
Og du er mer bekymret for monsteret.
Typisk.
Nei, jeg ville bare beskytte deg.
Det gjorde du ikke. Du fulgte ikke med.
Si sannheten. Da mamma forsvant, lette du etter henne?
Vi deler smerten av hennes tap.
Jeg lar deg være i fred.
Pokker, Ken.
Hun roet seg ned et øyeblikk. Så begynte hun igjen.
Ja! Jeg hører det!
- Hun er fortsatt redd for deg. - Jaså?
- Hei. - Hei.
Vi prøver dette.
Før.
Etter!
Før.
Etter!
Før.
Etter!
Før.
Ser du?
Det er meg.
- Hva nå? - Jeg tror det er magen hennes.
Hun må være skrubbsulten.
Ser jeg ut som jeg vet hva jeg skal mate en øglebaby?
Skynd deg, gi henne noe før hun tramper på enda en bil.
Selvsagt.
Bra.
Havregrøt med lønnesirup og brunt sukker.
Ytrefilet.
Kom igjen, smak.
Ikke gjør det.
Slutt.
Du kommer til å få store problemer, unge dame.
Hva er det nå?
Hva søren var det?
Det ser ut til at barnet har evnen til å ekkolokalisere byttet sitt.
Greit!
Vil du ha fisk? Jeg henter fisk.
Jeg skjønner.
Vær så god. Her har du frokost.
KFS-styrkene fortsetter å lete etter Ultraman.
Og hvordan du gjør tonkatsuen ekstra sprø.
Hva i...
Herregud.
Så motbydelig.
Den lukten.
Herregud.
Det er så ille.
Jeg skulle ikke spist de smultringene.
Jeg vet du er utslitt, men du har en kamp i dag.
Etter i går kveld? Vi kan ikke spille.
Vi har bestemt at til tross for slaget, er banen trygg, og vi skal spille kampen.
Selvsagt skal vi fortsatt spille.
Hva skal vi gjøre med babyen?
Vi skal ikke gjøre noe. Du må finne på noe.
Vær kreativ, Mina.
Du er en superdatamaskin.
Studier tyder på at dette ikke er sunt for barn.
TV, den ultimate barnevakten. Bare ikke denne driten hele dagen.
Jeg vil ikke at hun blir hekta på den dumme sangen.
Enda en strike.
Sato ser utslitt ut.
Og nå blir ord utvekslet mellom Sato og Swallows-catcheren.
Å nei.
Vi har ikke sett sånt på veldig lenge. Begge benkene er tomme. De slår...
Ken, vi har noe å vise deg.
Jeg trenger gode nyheter, Mina. Si at du fant Kaiju-øya.
Nei, Ken, men babyen har en overraskelse til deg.
Kjære Gud, hva er den lukten?
Du kan ikke mate en 6 meter høy baby med et halvt tonn fisk
og forvente noe annet enn en diger haug med...
Det minner meg på noe vi må diskutere.
Vi må oppdra henne til jeg finner Kaiju-øya.
Jeg har en hel sesong med baseball foran meg.
Det går ikke.
Du tok henne med hjem, og nå er hun ditt ansvar.
Hun dør om du ikke tar vare på henne.
Det blir ikke lett, men jeg gjør alt jeg kan for å hjelpe.
Vi må fortsette å mate henne, vaske henne, lære henne å gå på do.
Du må lære deg de fem S-ene. Svøp, side, stille, sving, sug.
DAG 1
BABY VÅKEN
Strike!
Du er ute!
Hei, Sato! Du suger!
JEG HATER MORGENEN
DAG 35
BABY VÅKEN
Du er ute!
Dra tilbake til USA!
Ti tap på rad nå.
Sato ser ut til å gå i søvne gjennom sesongen.
- Sato passer ikke inn i japansk baseball. - Du er ute!
Halvveis gjennom sesongen, og Giants sliter fortsatt,
til tross for Ken Sato, hvis dårlige form fortsetter å skuffe.
Sato!
På kontoret mitt nå.
Truer du med å selge meg til Tigers?
Ingen selger Ken Sato!
Jeg gjør mitt beste, ok?
Herregud!
Jeg mater deg. Jeg vasker de digre bæsjene dine!
Ken? Gråter du?
Nei, jeg gråter ikke.
Vil du slå noen baller? Det får deg alltid i bedre humør.
Det høres bra ut.
Ta deg sammen.
Ja, baby. Kom igjen! Du er Ken Sato.
Kom igjen! Slå ballen! Du er Ken Sato.
En simulert terapitime, kanskje? Jeg har flere i databasen min.
Mener du det?
- Kanskje ringe noen? En venn? - Skulle ønske jeg hadde en sånn.
Ro deg ned. Hallo?
Ami, det er Ken. Ken Sato.
Mr. Sato. Hei.
Hvis dette handler om kommentarene, kan jeg bare dømme det jeg ser.
Om du vil avklare noe...
Kan vi bare prate? Uoffisielt?
Ta den, Gazoto!
Jeg er veldig opptatt nå... Legg ned den!
Spre droner!
Du er den eneste som vil snakke med meg.
Du får fem minutter.
- Ja! - Men du må gi meg en oppfølging.
- Et ordentlig intervju denne gangen. - Når du vil.
Ok, vi er uoffisielle.
Mina, hold henne opptatt.
Ken? Er du der ennå?
Ja. Jeg er her.
Hva er hemmeligheten? Hvordan gjør du det? Sjonglerer alt?
Jobben din, barnet ditt. Vil du aldri bare hoppe ut et vindu?
Har du et hemmelig kjærlighetsbarn? For det ville vært en historie.
Nei. Jeg bare lurer.
Det er ikke lett. Noen ganger er de som små monstre.
Mamma!
Men de kan overraske deg. De har sine egne hjerter og tanker.
De prøver å finne ut hvem de er og hva de vil.
Og den eneste støtten de har, er oss.
Uperfekte, ødelagte oss, med våre egne problemer,
som prøver å finne ut hvem vi er.
Og vet du hva? Det er det fine med det.
Jeg ser på datteren min
og tenker at jeg lærer like mye av henne som hun av meg.
- Utrolig. - Ja, det er de.
Senk kontrollenheten.
Og før du vet ordet av det,
vil hun ikke være interessert i leker, og hjertet ditt vil bli knust.
Du aner nok ikke hva jeg snakker om.
Ken?
Dine fem minutter er over. Skal du holde din del av avtalen?
Ja. I morgen kveld?
Greit.
Flott. Tonkatsu Tonki.
Klokka sju? Ha det.
Mina? Last inn en park. Start i en av de eldre simuleringene.
- Noe enkelt. - Jeg har akkurat det du trenger.
Heia Kenji!
Ganbatte!
Pent, Mina.
Sånn her.
Opp med albuene.
Gjør deg klar.
Ok, her kommer den.
Nei!
Det går bra.
Det skjer av og til. Du må bare øve.
Gjør deg klar og hold øye med ballen.
Ichi, ni, san, ball.
Ja!
Kom igjen, jente! Vi må løpe!
Sånn her. Kom igjen!
SENDER UT
Vi har masse fisk og smultringer, ikke sant?
Ja, det er helt fullt.
Hvis hun våkner, sett på programmet. La henne danse til den dumme sangen.
Hvis det skjer noe, ringer du meg.
Hun har aldri vært tryggere. Ha det gøy.
Dozo.
- Itadakimasu! - Itadakimasu!
- Ikke sant? - Utrolig!
- Fant du dette stedet nylig? - Det er et gammelt familiested.
Mamma tok meg med hit når pappa måtte
jobbe sent.
Har du snakket med ham siden du kom tilbake?
Ikke egentlig. Han og jeg...
Ichiro advarte meg om at du kunne få djevelen selv til å bekjenne sine synder.
Det er jobben min å få folk til å tilstå.
Og du gikk med på dette under vår lille prat.
Skal du stikke av igjen?
- Jeg skal prøve å la være. - Flott.
Så slutt å stirre på klokka di og si hvorfor du ikke snakker med faren din.
Se hvem som våknet. Vil du se pappa?
Vær så god.
Hva med en matbit mens du ser på?
Det du opplever, kalles sure oppstøt.
Symptomene inkluderer halsbrann, kvalme...
Å nei.
Hvorfor er du så ekstremt fokusert på meg?
Fordi det er noe annerledes med deg. Jeg vet ikke hva det er.
Ting du har sagt, ting du ikke har sagt. Jeg har erfaring nok til å vite det.
Og når jeg vet det, er jeg som en pitbull. Jeg slipper ikke taket.
Låter som moren min.
Så, si meg, hvordan er jeg annerledes?
Under forrige intervju sa du at barn gjorde narr av deg.
Så du ga dem noe å snakke om.
Du likte ikke det de sa, men du hadde ikke noe imot at de snakket.
Fortsett.
Moren din var veldig støttende, kom på alle kampene.
Men jeg tror det var vanskelig å ikke ha faren din der.
Du ville at han skulle redde deg og beskytte deg.
Alle utmerkelsene, pengene, du bryr deg ikke om det.
Det er oppmerksomheten.
Mer enn noe annet i verden vil du at han skal legge merke til deg.
Se her. Se på pappa. Han er her.
Sånn. Flink jente.
Vær forsiktig.
Det er ikke bra.
Nei, du skal bli i dette området.
Ber om overholdelse.
Vennligst gå tilbake til ditt anviste område.
Nei. Ikke gjør det.
Pappa blir ikke fornøyd med denne skaden.
Brudd i hovedinngangen.
Verden eksploderer ikke om du viser litt sårbarhet.
Fansen forventer ikke at du er Ultraman.
Må du svare?
HOVEDINNGANG DIREKTE
Herregud!
Ami, jeg er så lei for det. Det er en familiekrise.
Du må ta vare på deg selv.
Coco7. Førsteklasses.
Sunne valg, sunn kropp.
GJØR TING PÅ MIN MÅTE
Det har blitt rapportert forstyrrelser i Daikanyama.
Det er en stor, rosa skapning som terroriserer lokalbefolkningen.
Herregud, nei.
- Beklager. Jeg er en dårlig barnevakt. - Ja, det er du.
Starte angrepsskvadronen og gjør skipet mitt klart.
Mottatt.
Luftskip 5, dere kan ta av.
Ken, jeg har funnet henne. Hun er ikke langt fra deg.
Jeg kan nå henne før...
Å nei!
- Domo. - Arigato gozaimashita.
Jøssenavn, det er Ultrajente!
Mamma!
- Skulle hun ikke ta en pause fra masken? - Nei, hun er sta som deg.
Endret planene seg?
Ja, ser ut som jeg har en kveld ute med jentene mine.
- Vil du ha is? - Ja!
Eller må vår lille superhelt passe på...
En kaiju!
Det går bra, mamma. Jeg skal beskytte deg.
Løp!
Å nei.
Ok.
Kom igjen.
Kom til pappa.
Jeg mener...
Stopp, beist.
Nei.
Mina. Vi har en situasjon. Babyen smeltet Pac-Man.
- Hun har sure oppstøt. - Får babyer sure oppstøt?
Hvor er baby?
Smaker som en home run.
- Se deg for! - Unnskyld.
Ikke bra.
Hvor er baby? Der er hun!
Kom ned nå. Vær forsiktig!
- Jeg tror ikke hun hører etter. - Takk for observasjonen.
Nei. Du skal ikke leke nå.
Kom deg ned derfra nå, unge dame.
Der er de. Husk, bare beroligende denne gangen.
Nei!
Hold ut! Jeg kommer!
Nei!
Baby!
Nei.
Det kommer til å gå bra. Pappa er her.
Ultraman, gi barnet til KFS, så vil vi ikke gjøre noe mot deg.
Mina, hun er skadet!
Gjør klar basen. Vi må ringe ham.
Ring faren min.
Pappa, jeg ber ikke om klager, skyldfølelse eller kritikk.
Ikke akkurat nå. Jeg trenger din hjelp.
Utrolig.
Hun er skadet, pappa.
Vi ble angrepet. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Hun kom seg løs. Jeg burde ha vært der.
Vær så snill! Vær forsiktig med henne.
Det går bra. Han kommer ikke til å skade deg.
- Det går bra. - Godt å se deg igjen, professor.
- Hallo, Mina. - Lenge siden sist.
Ja, det er det.
Kan du gjøre noe for meg? Kan du utføre en kjemisk analyse på denne?
Ja, selvsagt.
Jeg er her.
Pappa, gjør noe.
Hjelp henne.
Det ser ut som hun har brukket arm. Kan du bekrefte det?
Ja, det stemmer. Hun har et overarmsbrudd med hematom.
Det går bra.
Jeg har fullført kjemisk analyse.
Det er et kraftig beroligende, men det er harmløst.
- Kan du syntetisere 100 ccs? - Ja, professor.
- Bra. Vi trenger mer. - Mer? Til hva da?
Du er kanskje ikke enig med meg i noe annet,
men akkurat nå er jeg den beste sjansen hun har,
så la meg hjelpe.
Ok.
Pappa. Kanin?
Det fungerte alltid på deg.
B-i-n-g-o
Hold henne stødig, Kenji.
B-i-n-g-o
Og Bingo var hans navn
...la lyset som skinner på meg
Lyse på den jeg elsker
Akiko, si hei til pappa.
Hei, pappa!
Jeg ser deg, pappa.
- Hva er det, mamma? - Dukk!
Beklager forstyrrelsen. Jeg beklager at vi ikke fanget barnet.
Alt i orden, kaptein.
Vi lærte noe veldig viktig i kveld.
Se nå.
Som jeg mistenkte, har barnet evnen til å ekkolokalisere for å finne veien,
som betyr at hun vil dra hjem.
Og når hun gjør det, følger vi henne tilbake til Kaiju-øya
og ødelegger dem alle.
Tviler du på metodene mine?
Jeg tror fullt og helt på oppdraget vårt, men fins det ingen annen utvei?
Din medfølelse er beundringsverdig.
Du har barn. En gutt og en jente, ikke sant?
De betyr alt for meg.
Familie betyr alt.
Jeg ville gjort alt for å få én dag til med kona og datteren min.
Hva som helst.
Jeg liker ikke denne oppgaven.
Jeg er tross alt vitenskapsmann, ikke jeger.
Men jeg har lært at vanskelige valg må tas for å beskytte dem vi elsker.
Forstått?
Ja.
Kaptein, du ser utslitt ut. Dra hjem til familien din.
Hvil deg litt, så fortsetter vi letingen i morgen.
Takk. Ha en fin kveld.
DØD
Dårlig vane.
Jeg vil si at vi klarte oss ganske bra med tanke på omstendighetene.
Pappa, jeg setter pris på at du kom.
Men dette gjør deg ikke til Ultrapappa.
Vi skal ikke plutselig bli bestevenner.
Kenji, jeg må vise deg noe. Mina, nyheter, takk.
SJEFSOFFISER I KFS
Heldigvis klarte KFS å begrense skadene og ingen kom til skade.
Men kaijuen rømte og det ser ut til at Ultraman faktisk forsvarer beistet.
KFS har startet en massiv søken etter monsteret og Ultraman.
Vi skal beskytte byens familier.
Vi skal komme til bunns i dette og eliminere trusselen.
Kenji, jeg har fulgt med på Onda.
Frem til nå har han vært fornøyd med å bare drepe kaiju som angriper byen.
Men noe har forandret seg.
Han prøvde ikke å drepe babyen. Han ville ha henne i live.
Jeg har kjent Onda lenge.
Han er genial. Han er slu.
Og han gir seg aldri, ikke før hun er fanget og du er død.
B-i-n-g-o
Og Bingo var hans navn
Vi trenger ikke å være bestevenner.
Men kan vi i det minste være enige om at hun er førsteprioritet?
Ja, det er hun.
Bra.
Har du en plan?
Å få barnet tilbake til sitt naturlige habitat ville vært best.
Men hvor Kaiju-øya er, er fortsatt usikkert.
Selv om vi kunne finne den, uten en mor til å forsvare henne,
kan babyen sulte, drukne, fryse i hjel. En annen kaiju kan spise henne.
Jeg skjønner.
Vi må oppdra henne slik moren hadde gjort.
Så du foreslår at du og jeg, Ultraman...
Ultramenn, karer som skal kjempe mot disse greiene,
burde trene denne babyen til å banke oss?
Hun trenger oss.
Kom igjen. Reis deg. Vi må måle deg.
Og analysere hele din genetiske sammensetning.
Hva gjør du?
Vi må undersøke henne så vi kan planlegge en treningsplan
for å beskytte Emi mot rovdyr.
Emi? Vent. Har du oppkalt henne etter mamma?
Jeg tror hun vil godta det.
Ok, Emi.
Reis deg opp.
Herregud, faren min er en kaiju-hvisker.
Mina, gjør klar til å sette inn mikrosporingsenheten.
Emi, kan du gjøre som Kanin?
Flink jente.
Mina, godbit.
Før vi spiser, sier vi alltid: "Itadakimasu!"
Professor Sato, jeg tror Emi opplever litt kvalme fra medisinen.
- Far, gå vekk. Seriøst. - Det går fint.
Itadaki...
...masu.
Kom tilbake hit nå, frøken!
Sjette tap på rad for Giants.
SATO SUGER
1. SVØMME 2. FANGE 3. SPISE
På vei tilbake i kampen,
er nå Giants bare én kamp unna førsteplass.
Giants klarer seg takket være en mer voksen Ken Sato.
Trygg!
Vi skal til sluttspillet!
Satos home run tar sluttspillet for Giants.
Jeg har aldri sett en slik vending.
Jeg vet ikke hva som skjer med Sato, men noe har endret seg til det bedre.
Ikke bare skinner han på banen, men han har samlet laget.
Jeg tenkte det ville være bra for oss alle å komme oss ut av huset.
Det er helt likt.
Jeg har ikke vært her på noen uker.
Så mange gode minner her.
Jeg gjorde det om til en lab etter at du flyttet.
Du kjenner moren din. Hun kunne aldri sitte stille.
Du lette etter henne.
Ja.
Jeg savner henne.
Hjertet, lidenskapen for livet.
Hun viste meg hva det vil si å være menneske.
Jeg er lei for det, pappa.
Hun sendte meg dem. Og opptak av alle kampene dine.
- Husker du 2002-serien? - En klar natt. Seter på banen.
Matsui var utrolig.
Jeg trodde jeg hadde mistet den.
Jeg glemmer aldri ansiktsuttrykket ditt da jeg fanget den.
Du jublet som en gærning hver gang Matsui slo en ut av banen.
Jeg tenkte at om noen kunne gjøre det med balltre og ball,
få oppmerksomheten din, få deg til å smile...
Da var det noe jeg måtte gjøre.
Det var den beste dagen i mitt liv.
Ja, men det var bare én dag.
Vil du spille?
Og det er en grand slam!
- Publikum går amok. - Riktig, Emi!
Og hun er trygg!
Bra jobbet, Emi!
Det går bra. Dere kan fortsette å spille.
Emi, jeg kan ikke tro hvor langt du slo den.
Du har gjort en bra ting, Kenji.
Vi har gjort noe bra, pappa.
- Jeg hadde ikke klart dette uten deg. - Vent på meg.
Veldig bra.
Pappa?
Var du bekymret for at kreftene dine ikke var nok?
At du ikke kunne beskytte oss?
Hver eneste dag.
Da jeg gikk i kamp, visste jeg aldri hva som ville skje.
Om jeg ville overleve eller dø, om jeg kunne beskytte deg og moren din.
Jeg vet det ikke var lett å flytte,
skape et nytt liv.
Og nå dette.
Jeg beklager.
Det er faktisk ganske kult å bli en diger superhelt.
Det er bare...
Jeg er ikke så god til det.
- Husker du Gomora? - Store horn, kort lunte?
Ja.
En kveld rett etter at du ble født, lagde moren din og jeg curry.
Vi skulle spise da jeg fikk en telefon. "Gomora angriper Shirokanedai!"
Jeg så over bordet på moren din og sa:
"Ville det ikke vært synd om jeg dør i kveld og aldri får nyte denne curryen?"
Hun smilte til meg og sa:
"Om du dør, blir jeg knust. Jeg vil sørge i ukevis.
Men jeg lover at curryen ikke går til spille."
Det høres ut som henne.
Før den kvelden var jeg keitete, impulsiv,
fargetimeren min gikk av på minutter.
Men under det slaget, tenkte jeg bare på din mors latter.
Og ansiktet ditt.
Det var første gang fargetimeren min ikke gikk av.
Jeg forstår ikke.
Din mor og jeg sjonglerte hele livet. prøvde å bygge bro mellom oss og kaiju,
prøvde å oppdra deg.
Å være Ultraman handler ikke om å slåss. Det handler om hjertet.
Å bruke kreftene dine til å skape balanse.
Det du gjør nå med Emi...
Du har oppnådd det vi aldri klarte.
Hva er galt, jente? Hva ser du på?
Hvorfor beveger stjernene seg?
Mina, skann for angrep.
Radarsystemene mine er blokkert.
Herregud. Det er KFS.
Emi, kom igjen. Det er de slemme mennene.
Nei, Emi!
MÅL IDENTIFISERT
Dronene har funnet målet.
Emi! Bak deg! Se opp!
SIGNAL TAPT
Er det flere droner i området?
Har vi flere droner i området?
Ja, doktor. Et lite stykke unna.
Send dem nå.
De dronene har direkte video til KFS-hovedkvarteret. Vi må dra nå.
Kom igjen, vennen. På tide å dra.
Pappa, hva er galt med henne? Hva skjer?
Hun er på vei inn i puppestadiet, Kenji.
- Hun forandrer seg. - Til hva da?
Jeg vet ikke, men hun er sårbar nå. Vi må få henne til et trygt sted.
Jeg starter skipet.
Pappa, så snart skipet kommer...
Pappa!
Kenji!
Nei!
SPORSENDER
Ble søkesignalet utløst?
Ja, dr. Onda.
Men en slags frekvensstanser ble aktivert.
Vi mistet signalet, men kan triangulere Ultramans posisjon til en radius på 8 km.
Bra. Og hva med Surrogatprosjektet?
Gode nyheter. Det er antatt ferdig om fem timer.
Krigsskipet er klart.
Takk, kaptein Aoshima. Det er alt inntil videre.
Greit.
Det er første kamp i serien, og det ser ut til at Sato ikke kommer.
Han var ikke på gårsdagens trening,
og manageren har vært stille angående situasjonen.
Vi håper han har det bra.
Mina, noen forandring?
Nei, Ken. Han er stabil, men de indre skadene var alvorlige.
Jeg er lei for det.
- Og Emi? - Det er vanskelig å si.
Sensorene mine kan ikke penetrere kokongen.
Nei. Det er ikke mulig.
- Mina, hvor kom den lyden fra? - Den kom fra øst, en kilometer unna.
Herregud!
Emi.
Emi, nei!
Nei.
Emi, se på meg. Se på pappa.
Mina, jeg trenger en analyse. Hva ser du?
Skanner. Noe nærmer seg inn i bukta.
Det er ikke mulig.
Emi! Nei!
Mina, ta vare på pappa.
Fare, gå unna.
Mina! Skjold!
Kenji.
Ken?
Er du...
Ken, går det bra?
- Herregud. - Systemene mine er skadd.
Jeg logger av snart.
Pappa?
Mina, er han borte?
Jeg er lei for det, men skanningene mine oppdager ikke liv.
Ken?
Jeg har observert deg siden du var ung.
Jeg vet at du har tvil om å følge i din fars fotspor,
men jeg ser ham i deg.
Begge foreldrene dine.
Din mors humor, hennes direkte væremåte.
Og din fars stille styrke.
Det er vakkert.
Du er en fantastisk baseballspiller.
Men du er ment å være Ultraman.
Én ting til.
Emis sporingsenhet er fortsatt aktiv.
Du kan redde henne.
Jeg sier ikke dette nok.
Takk.
Vær så god.
Finn jenta vår.
B-i-n-g...
Vi er på vei mot sørøst. Barnet holder et jevnt tempo.
Bra.
Vi følger dem tilbake til Kaiju-øya.
Og når vi er der, gjør vi det som må gjøres.
Dr. Onda, hvordan visste du at vi kunne lokke barnet ut?
Som jeg sa, kaptein, familie er alt, selv for disse skapningene.
Der er jenta mi.
Emi. Vi må dra. Det er ikke din ekte mor.
Hun er falsk. Noe skurkene lagde for å lure deg.
Jeg vet at du er der oppe! Feiging!
Mecha-Gigantron, angrip!
Rakettangrep nå!
Nei!
Nei.
Kom igjen.
Våkne, jente!
Herregud.
Drep ham.
Emi!
Kenji.
Faren din vil være her mer enn noe annet i verden.
Men noen ganger må han være borte for å beskytte oss.
Pappa? Du lever.
Jeg lovte å alltid være her.
Enda en Ultra?
Drep dem begge!
Hva feiler det henne?
Hva skjer?
Mech-systemene godtar ikke lenger kommandoene våre.
Prøv igjen.
Gigantron har overstyrt protokollene våre.
Skapningen er ikke lenger under vår kontroll.
Eskorter mannskapet til fluktkapslene. Sørg for at alle er trygge.
- Men sir, jeg... - KFS må overleve.
Selv om jeg ikke gjør det.
Dra nå.
Forlat skipet!
Alle til fluktkapslene!
- Forlat skipet! - Forlat skipet!
Kom igjen!
Er det nå skurken sender en hemmelig styrke?
Det er fluktkapsler.
- Pappa! Går det bra? - Det går bra, Kenji.
- Skal vi gjøre dette sammen? - Jeg gjør det ikke alene.
Se opp!
MÅL TAPT
Ikke rør sønnen min!
Ultraman er helten vår
Hvorfor det?
Han er helten vår, Ultraman
Chiho, vær forsiktig. Jeg vil ikke ha cheerios og spy i bilen.
Hun har det gøy.
Går det bra?
- Hei, Ultraman! - Nei.
Hei.
Jøssenavn! Se!
Hallo! Jeg kjenner deg.
Emi, kom igjen. La mennesket være.
Så søt! Chiho!
Ultraman! Jeg stolte på deg.
Jeg stolte på at du ville beskytte oss.
Beskytte dem.
Ultraman, du lot dem dø!
Klar til slag!
Kenji.
Dø!
SELVØDELEGGELSE
TID IGJEN
Akiko, si hei til pappa.
Hei, pappa! Jeg ser deg, pappa.
Snart.
Herregud. Han vil ødelegge oss alle.
Nei, Kenji!
Var du redd kreftene dine ikke var nok? At du ikke kunne redde oss?
Hver eneste dag.
En dag når du får barn selv, vil du forstå.
Hvis jeg er sterk nok, kan jeg kanskje beskytte pappa.
Kenji!
- Et massivt angrep... - Vi vet ikke hvor han er...
Vitner så Ultraman kaste seg på noe som lignet en bombe...
- Han reddet oss. - Ultraman reddet oss.
Etter en utfordrende sesong
beviste du at skeptikerne tok feil, samlet laget og samlet Giants
til sin første mesterskapstittel på årevis. Det må føles godt.
Jeg kan ikke ta æren. Det var dette laget, disse karene.
Jeg er bare glad jeg er en del av det.
Tidligere snakket jeg med Shimura, som sa:
"Ken Sato kan være den beste spilleren jeg har trent.
Han viser hva det vil si å være en Giant."
Mange kritikere, inkludert meg, har lagt merke til en endring.
Hva tror du er grunnen?
Jeg ville ikke vært her uten familien min.
Pappa, mamma.
De gjorde alt dette mulig.
Jeg skulle ønske hun kunne se det.
Hun ville vært stolt av deg.
Hun pleide å legge igjen beskjeder. Ting som hjelper meg gjennom tøffe tider.
Får jeg dele?
Du er nok ikke våken ennå.
Men jeg tenkte på deg, og jeg ville dele en liste med håp.
Jeg håper du gir faren din en sjanse.
Enten du tror det eller ei, elsker han deg av hele sitt hjerte.
Jeg håper du forstår oss bedre.
Forstår at vi bare prøvde å forberede deg på alle utfordringene dine.
Ettersom tiden går, vil vi bli til minner.
Jeg håper du gir noen av de minnene videre,
noen av de leksene, for de ble bare gjort av kjærlighet.
Jeg savner deg.
Vi ses snart.
BASERT PÅ "ULTRAMAN"-FRANCHISEN AV TSUBURAYA
ANROP
Kenji? Hører du meg?
STED: STJERNETÅKE M78
Det er mamma. Jeg lever.
Hjelp meg å komme hjem.
Tekst: Trine Friis