Sista myntet, sista bollen.
Ja!
Jag kan få sandloppan. Du behöver inte räkna.
Jag tror dig.
Men reglerna säger att vi måste räkna.
-Kom igen. Trip? -Ja.
Du känner mig. Nej, men titta på mig.
87. Det räcker inte för sandloppan men du kan få andra coola saker-
-som kammen som gör lite ont-
-eller ringen som lyser med batteri.
Snyggt försök. Ge mig biljetterna.
-Kolla på henne. -Ja.
Det är sandloppan som räddar oss.
-Hur gick det? -Jag fick 10 på basketen.
Jag satte inte många bollar men tog några returer...två.
Jag körde bilspel i 45 minuter utan att lägga i pengar.
Sen gav jag pengar till nån som gav mig pizza.
Vi måste till Mamma och Pappa-banken.
Blev de inte uppköpta av en annan bank?
-Nu kommer han. -Vad gör vi?
-Vi distraherar honom i sju dar. -Bra.
-Hej, Belchers. -Hej, mr Fischoeder.
Vad kan du vilja en vecka efter den 1:a?
-Nån att prata med. -Jag kan prata med dig.
Jag skämtar! Betala hyran, tack.
-Vi behöver pengar. -Jag också.
-Pengatvillingar. -Som mina testiklar.
Gene. Varför behöver ni pengar? Ni fick månadspeng.
Vi försöker vinna sandloppan.
-Family Funtime. -Sandloppan ska bli vår.
Vi ska bli lopporna i loppan.
Kallar vi den loppa? Kan vi diskutera det?
Priserna är omöjliga att vinna-
-utan att spendera mer än värdet.
Mindre prat och mer ka-ching, tack.
-Ska det vara 25-centare? -De är inte 10-centare, du.
Jag har 9 25-centare. Det är...dollar.
-Det är allt ni får. -Tack.
Nu är det min tur, Bob.
Vi kan låta bilen läcka ett tag till.
Ja, oljan kommer ju från marken.
-Så den kommer hem igen. -Här kommer jag. Tut-tut.
Man kan lura spelen till att betala ut fler biljetter.
Jag kanske kan lära er några tricks.
-Vi lyssnar. -Gör vi?
Ni gör mig en tjänst genom att få slut på deras kampanj.
Det låter som fusk.
Nej, det är mer som insiderspelande.
-Vad spelas? -Johnny Snöboll.
Ett tips: sikta på Matterhorn.
Jag har spelat Johnny Snöboll i 20 år.
Jag kan allt och Matterhorn är inte bra.
Testa. Det är allt jag säger.
Okej.
Bob, Linda. Goda nyheter.
Ni vet hur ni alltid pratar om ägg från bondgårdar?
-Det var en gång för två veckor sen. -Och där gjorde ni det igen.
Vad sägs om färska ägg...
-...när som helst nästan gratis? -Jo...
Jag har en kyckling och ett hönshus.
Och 4 000 AA-batterier men det är en annan sak.
-Varför har du en kyckling? -Jag fick betalt med den.
-Vill du inte ha den? -Katterna dödar den.
-Har du katter? -Nån gång, när jag är redo.
Vill vi ta hand om kycklingen?
-Ja, det vill ni. -Ja.
Är de inte smutsiga?
Barn är smutsiga och vi tar hand om dem.
De ger oss inte ens ägg.
Okej, jag gillar ju färska ägg.
Ert enda problem blir för många ägg.
Vi kan äta frukost tillsammans varje söndag.
-Ja...nej. -Sov på saken.
Vi pratar när ni är glada för kycklingen som jag var snäll nog att ge er.
-Redan tillbaka? -Ja.
-Den här gången får vi sandloppan. -Kul.
Jag vill få värdighet men det blir aldrig så.
Fokusera. Endast spel med biljetter.
Inga videospel, pizza eller bollhav.
-Jäklar. -Uppfattat.
Dags för lavinen.
Vad sjutton. Jag testar Matterhorn.
Ja, det va som jag...
Jäklar. Kom, Gene och Tina.
-Hur gjorde du? -Titta.
Men den åker rakt in i...
Rännsten till succé, som påsen i "American Beauty".
Om vi fortsätter få superbonus kan vi vinna...
-Tyvärr är spelet trasigt. -Så kan ni inte göra.
Om maskinen ger för många vinster-
-måste den inspekteras. Det skyddar er.
Det är du som behöver skydd.
-Nej. -Han är inte värd det.
Om Family Funtime inte är sjysta får vi gå och Fischka.
Varför ska vi fiska?
Vi ska stjäla folks identitet på nätet.
-Nej, vi ska träffa mr Fischoeder. -Det låter mer vettigt.
Ni har fattat ett vist beslut.
-Är ni redo att äga en sandloppa? -Ja.
Gör det här att jag ser yngre ut?
-Och som en gepard. -Som jag trodde.
Varför hjälpa oss? Är du arg på Family Funtime?
Nej, jag har inget emot lite konkurrens.
Men sandloppan går för långt.
Hela prisekonomin är i fara.
Så S-loppan sätter pris-E i FF?
Japp. Om de delar ut sandloppor måste jag också göra det.
Vad kommer sen, månbilar?
Jag ska visa er nåt. Det här är det finaste priset.
-Den hjuliga mammuten. -Vi vet.
-Alla vet. Han är berömd. -Men ändå så jordnära.
Man måste bara få ner bollen i burken.
-Ja, men det är omöjligt. -Nej.
Burkens öppning är lika stor som bollen.
Tekniskt sett går den ner.
Visa dem.
Men ingen har någonsin vunnit.
Jag har haft mammuten sen verkliga mammutar levde.
Han är min mest älskade och asbestfyllda anställd.
Om två år säger pappa samma sak om mig.
De stora priserna ska få folk att spela.
Det handlar om hopp så att folk återvänder.
Mammuten är inte värt nåt.
Om priset är värdefullt, som sandloppan, förstörs allt.
Folk vill utnyttja systemet.
Sen måste bra spel tas bort. Jag lärde mig den läxan.
En bergsprängare med inbyggd TV och alla de här spelen hamnade här.
En hemlig spelhall.
Det är så här jag tänkte mig Craig Kilborns garage.
Family Funtime har såna här spel.
Exakt. Det är så ni vinner.
Jag ska lära er spelen. Men först behöver ni ett team.
-Vi är ett färdigt team. -Vi Belchers klarar det.
För att vinna mot dem måste vi vara snabba.
-De ska inte fatta nåt. -Som en bris.
Exakt. Det är ett svårt jobb som kräver vissa färdigheter.
-Rörmokeri? -Nej.
-Microsoft Excel? -Nej.
-Okej, vi är med. -Bra.
Du verkar vara en pojke med kladdiga händer.
Att tvätta händerna är nog inget för mig.
Du får Bucket-Ball.
Du ser ut att kunna skaka nåt.
-Tack...? -Du tar Tipsy Tulip.
Nu behöver ni Hammaren.
Mitt skåp har fastnat. Gör grejen.
-Ja. -Det är inte mitt skåp.
-Just det. -Nej. Minns du inte?
Det är där nere, bredvid ditt.
-Just det. -Vad är det?
Göra vad då? Jag är med! Vi går!
-Har du färdigheter? -Ja.
Du får också vara med.
Och ett mattegeni med tajming.
Det är så man lär ut... vänta på klockan...
...algebra.
Sandloppan? Jag är med.
Och två som har nästan telepatisk koordination.
-Varför rör den sig inte? -Vi hoppar på den.
-Vi behöver er hjälp. -Vi är med! Den här är ändå trasig.
När ni är klara sms:ar ni tumme upp-
-och då träffas vi här.
-Är det teamet? -De ser illa ut och de är illa.
-Men jag litar på dem. -Även de som slickar hår?
Man måste slicka nåt. Lyssna, alla.
Ni ska få ett spel.
Sen visar mr Fischoeder hur man gör.
-Den bulliga får Whack a Toe. -Sa han bullig? Okej!
-Glasögon - Wheel World. -Kan du namnen?
Gud, nej. Läskiga tvillingar - sprutspelet.
-Det är ju toan. -Vi vinner aldrig.
-Snyggingen. -Jäklar.
-Du får Cardiac Arrest. -Det luktar konstigt.
Det luktar konstigt överallt. Sånt är livet.
Vi måste vinna 10 000 biljetter-
-utan att bli upptäckta av vakten-
-chefen eller de tre kamerorna-
-här, där och där.
Chefen kollar rummet och skärmarna.
-Det är därför han tjänar stålarna. -Hur gömmer vi 10 000?
Det sköter jag. Nu sätter vi igång. Klapp, klapp.
Här kommer vi, kycklingen. Vi är här för dina rumpdiamanter.
Hur många blir det? Ett dussin? Två dussin?
Det har gått tre dar, så minst...
-Ingenting. -Den är nervös.
-Du bajsar ju inte på resor. -Resor?
Jag tror bara att du inte bajsar på resor.
Jag skulle nog kunna bajsa ännu bättre.
I Europa kan jag bajsa bättre.
-Vad var det? -Jag skrämde den.
Om det fanns ett ägg skrämde jag ut det.
-Det funkar inte så. -Och vad är din plan, då?
Kanske det motsatta?
-Kanske sjunga för den? -Sång! Ja!
-Göra äggröra från ditt ägghål... -Det är för högt.
-Det var bra. -Hon gillar inte sånt.
Hon gillar det här:
Nej, nej, du får henne att somna.
-Hur går det? -Jag jobbar på det här.
Klubba! Huvud!
-Gör det ont? -Vad då?
Tårna känner inte smärta.
Hur går det? Förstår du mönstret?
Ja, ljuset roterar enligt en viss algoritm.
Man ser mönstret och väntar.
-Tre, två, ett! -Är det matte?
-Visa mig vad ni har. -Min går inåt och hans går utåt.
-De passar ihop. -Jag menade spelet.
Bra. Dubbelt så bra om ni gör det 100 gånger.
Det är mycket.
-Hur är läget, Tina? -Så här.
-Är det så? -Ja. Får jag byta till...?
Okej, vi hörs senare.
Lördag är den stora dagen för födelsedagar.
Så deras personal är upptagna och ser inte er.
Vi måste dölja antalet biljetter.
När ryggsäcken är full ger ni den till mig.
-Jag tömmer den. -Vi vet.
Vi har övat hela dan. Får vi gå?
Ja, allt börjar se ut som en tå. Där är en!
-Zeke! -Bra, gå hem och vila.
Bara en sängfösare nu.
Åtta cl gin per kg i kroppsvikt.
Ni kan gå hem. Jag går till Family Funtime.
Jag undersöker siktlinjerna.
Vi ska ligga lågt. Det låter riskabelt.
Jag vill inte chansa. Ta det lugnt. Gå hem.
-Vi ses före Genes första middag. -Det är inte middag, utan osträtt.
Det ser bra ut. Sandloppan är kvar.
Alla spelen funkar. Fotoautomaten är... Vänta.
Draperiet i fotoautomaten saknas.
Det klarar bara så mycket spya-
-innan lukten blir ett problem. Vänta några dar.
-Dar? -Du gillar verkligen draperiet.
Jag är ju ett barn och barn älskar draperier.
Visst, visst. På min tid var det persienner.
Nu måste vi ha biljetterna nån annanstans.
Jag måste hitta ett gömställe.
Nån försökte spola ner en boll.
Jag hoppas det var en boll.
Varför, människor?
Visa mig en blind fläck.
Du får inte vara bakom disken.
Jag...letade efter trappan.
Där är den.
Snyggt försök. Vi har en tjuv här, Yuli!
Nu hamnar din bild på Bannlysningstavlan-
-så att jag och andra vakter ser till-
-att du aldrig får komma in igen, igen, igen...
-Ekot gör det mer dramatiskt. -Japp.
-Det är dags att gå ut, ut, ut... -Okej, jag går.
Hon klarar sig. Eller så blir det droger och brott.
Jag fick emojin katten med tassarna i ansiktet.
-Vad är så akut? -Det här.
-Vi var... -Vi? Nej, du åkte fast.
-Louise blev bannlyst. -Va?
Jag kollade att allt såg bra ut inför morgondagen.
Jag letade efter en plats för biljetterna och gick bakom disken.
Hon åkte fast. Chefen trodde att hon stal.
Dumdristigt är rätt ord. Även själviskt och dumt.
Om jag inte hade gått dit hade allt misslyckats.
Ta det lugnt. Ta ett djupt andetag och en shot bourbon.
Vi hittar ett sätt att få in Louise.
Jag vill inte säga det men det är bättre att lämna Louise.
Jag är ledsen, men du är ute ur teamet.
Lycka till med att fixa det.
Team er! Team åt er allihopa!
Nån måste vara liten och diktatorisk.
-Kanske du? -Jag kan le.
-Glöm det. Du? -Jag vet hur alla dör.
Glöm det.
-Har den inte lagt ägg? -Vad är det för kyckling?
Ta inte ut det på kycklingen.
Nej! Hon är ung och vet inte hur man gör!
Jag håller bara i en kniv. Det är en restaurang.
Men har jag tänkt på att äta kycklingen? Ja.
-Jag har några recept. -Jag också.
-Sluta! Ni är monster. -Rosmarinkyckling...
...grillad kycklingmacka...
-...vitlökskyckling... -Vad gott.
Nej, mina händer är kladdiga.
Och nu är bollen kladdig.
Vad konstigt.
Ja! Jag menar...ja.
Det var min vissling. Jag kan inte vissla.
Tänk inte på allt kiss här.
Jäklar! Kom ut. Jag ska ta dig.
Oj. Hur många biljetter har ni?
-Det normala antalet? -Att ni barn fuskar.
Vi heter Family Funtime, inte Giriga Barn Fuskar.
Va? Vi kör ju med sjyst spel. Kanske för sjyst.
Vi får se vad chefen säger.
Nu kommer han.
-Hej, barn. -Vad gör ni här?
Glömde jag att nämna att jag är delägare?
Ja, du gjorde nog det.
Varför lärde du oss fuska i din egen spelhall?
Jag vet inte vad ni menar.
Det är såna här fuskare jag menar.
Giriga jäklar. Vad oartigt.
Det här är min "partner".
Vi är riktiga partners, inte "partners".
Vi gillar inte "partners".
De tänkte vinna sandloppan.
Vilken tur att jag misstänkte det.
-Men du lärde oss fuska? -Ja, lurar du oss?
Jag har aldrig sett er i mitt långa liv.
Du hade rätt, Calvin. Sandloppan är en risk.
Den är för värdefull. Om det går att vinna den, kan det ske överallt.
-Vad händer med sandloppan? -Jag kör den till kontoret.
-Det ligger vid sanddynerna. -Jag är sen.
Allt verkar ha gått bra?
-Ja då. Och för dig? -Perfekt.
Varför är ni så vänskapliga?
-Varför är ni inte sura? -Du är bannlyst härifrån.
Det är dålig säkerhet. Det är tomt där ute.
Jag går tillbaka ut. Om du går in igen...
Jag vill veta vad det är som händer.
Jo, mr F. Det var igår-
-när Yuli tog den smickrande bilden som jag insåg att ni lurar oss.
Hur insåg du det här helt osanna?
Bredvid hängde en kul samling foton-
-från Family Funtimes picknick.
Jäklar. Men bra picknick.
Då insåg jag att vi aldrig får sandloppan.
Jag berättade för teamet.
Vi vägrade gå iväg tomhänta.
Så medan låtsasstölden skedde var den riktiga på gång vid kajen.
-Min kaj? -Japp.
Vi ville vinna det ovinnbara.
Nej, nej...
Min Hjuliga Mammut? Men hur...
Jag... Vad i...? Den är ovinnbar.
-Tack vare dig blev den vinnbar. -Va?
Du lärde oss allt vi behövde för att få en mammut.
Kladdiga händer.
Tajming.
Skakande.
Och Hammaren.
-Ja! -Hon lyckades!
Nån vann mammuten!
Varför bryr ni er inte?
Vi kanske inte får sandloppan...
Förlåt, det lät högre än jag trodde. Är det högt där också?
Vi fick det näst bästa. Det största priset på kajen.
Välspelat, hör ni.
Jag kommer att sakna den. Borsta honom ibland.
Olja hans hjul. Jag gjorde aldrig nåt av det.
Kom, "partner". Nu tävlar vi.
-Ja! -Som han kör. Vänta, vi kan byta!
-Funkar det här? -Nej.
Det kan inte skada.
Herregud, titta.
Hälften Hjulig mammut, hälften kyckling. Vilken omelett.
Jag saknar att köpa ägg. Jag saknar oss.
Jag undrar om Teddy kan lura fler.
-De kanske kan ta mammuten. -Tyst! Den är en del av familjen.
-Men var ska vi ha den? -Där.
-Vi ser inte tv:n. -Vi tittar på den.
-Vi kollar mammut och kyckling. -Okej.
Ska vi äta upp mammajamman?
Ägg, inte kyckling eller mammut.
Mammajamma lät som mammut men jag menade det inte så.
-Jag är hungrig. -Okej!
Vem vill dela på enäggsomelett?
Hjuliga mammut
Den kändaste killen i stan
Om ulliga mammutar hade hjul
Kanske de hade varit kvar
Hjuliga mammut
Titta hur han rullar
Översättning: Fredrik Asplund