Astăzi, pe Capitol Hill, un apel bipartizan pentru mai multă
transparență guvernamentală cu privire la OZN-uri, sau așa
cum le numesc armata, Fenomene aeriene neidentificate, UAP-uri.
Obiectele au fost detectate în esență acolo unde se
desfășoară toate operațiunile, operațiunile marinei în întreaga lume.
Tehnologia cu care ne-am confruntat a fost cu mult superioară decât
orice avem în prezent sau pe care o vom avea în următorii 20 de ani.
Fenomenele aeriene neidentificate reprezintă o potențială
amenințare la securitatea națională și trebuie tratate în acest fel.
Guvernul Statelor Unite a strâns o mulțime de
informații despre UAP-uri de-a lungul mai multor
decenii, dar a refuzat să le împărtășească poporului american.
Este greșit și, în plus, naște neîncredere.
Am petrecut 11 ani în Marina SUA ca pilot de luptă.
De 18 ani, Am zburat cu luptători pentru Marina SUA.
Am petrecut 20 de ani lucrând în comunitatea de informații din SUA.
Am servit ca al patrulea Directorul National Intelligence.
Am petrecut 25 de ani ca înalt oficial la CIA.
M-am retras din Marină ca amiral de o stea după 32 de ani de serviciu.
Am lucrat la programe UAP foarte clasificate pentru guvern ca om de știință senior.
Am petrecut 32 de ani în și în afara guvernului în securitatea națională.
Am lucrat 28 de ani ca astrofizician la programe UAP foarte
clasificate pentru guvernul Statelor Unite și pentru industria de apărare.
Sunt profesor la departamentul de patologie
la Stanford University School of Medicine.
Și în ultimii zece ani, am
lucrat cu Departamentul
Apărării și oameni din CIA pe tema UAP.
Am ajuns la concluzia că nu numai că nu suntem
singuri în univers, dar am fost descoperiți de
o inteligență dintr-o altă parte a universului.
Există dovezi că nu suntem singuri.
Omenirea nu este singura specie inteligentă din univers.
Nu suntem singuri în univers.
Nu aș fi atât de arogant să sugerez
că nu există alte forme de viață acolo.
Umanitatea nu este singura inteligență din univers.
UAP-urile sunt reale. Ei sunt aici și nu sunt oameni.
Există și alte inteligențe care au meșteșuguri exotice foarte avansate
interacționând cu populația umană.
Ei sunt aici. Acest lucru este real. Se întâmplă. Se întâmplă acum.
Inteligența non-umană există.
A interacționat cu umanitatea și a făcut
acest lucru pe această planetă de mult timp.
Nu suntem singura formă de viață inteligentă din univers.
Există ceva aici, pe planetă, cu noi, care
este inteligent și mai inteligent decât noi.
Aceasta este cea mai mare descoperire din istoria omenirii.
Numele meu este Lue Elizondo. În 2009, viața mea s-a schimbat pentru totdeauna.
Atunci am fost recrutat într-un program guvernamental
extrem de sensibil care a investigat Fenomenul aerian
neidentificat, UAP, cunoscut și sub numele de OZN-uri.
Munca mea pentru guvernul SUA datează de
aproape 30 de ani, când m-am alăturat Armatei SUA.
De acolo, am avut norocul de a fi recrutat în diverse
programe din cadrul serviciilor de informații militare.
În timpul carierei mele, mi-am servit țara
în întreaga lume, gestionarea și conducerea
misiunilor, inclusiv
antinarcotice, contraspionaj, contraterorism și contra insurgență.
Și mai târziu în cariera mea am început să alerg
programe speciale de acces pentru guvernul
SUA și, în unele cazuri, raportate direct la
Casa Albă și Consiliul Național de Securitate.
Numele meu este Jay Stratton și timp de
peste 16 ani, în numele guvernului SUA, am
lucrat ca oficial înalt de informații pe tema UAP.
M-am alăturat Armatei la vârsta de 17 ani și am plecat
pentru o carieră în domeniul informațiilor militare cu
opt desfășurări de luptă, inclusiv Irak și Afganistan.
După armată, M-am alăturat Serviciului de
Informații Navale, apoi am trecut la Agenția de
Informații pentru Apărare, unde eram șeful
războiului aerian și spațial în cadrul biroului de Avertizare a Apărării.
La DIA, eu și colegii mei am început să primim
rapoarte despre ceea ce se numește acum UAP.
Am trecut peste tot guvernul, Pentagon, fiecare agenție de informații, oriunde
ne-am putea gândi să încercăm să găsim programul UAP, presupunând că există unul.
Din câte ne-am dat seama, nimeni din
guvernul Statelor Unite nu avea un program
UAP, așa că eu și colegii mei am început un
nou program, care în cele din urmă a devenit AATIP.
Aerospațiale Avansate Programul de identificare a amenințărilor, AATIP.
Finanțarea pentru acest efort a fost sponsorizată
de liderul majorității din Senat Senatorul Harry Reid.
Și împreună cu mine, Jay Stratton și echipa noastră au
investigat timp de aproape un deceniu Incidente UAP în întreaga lume.
Pe baza unor dovezi și date concrete, am aflat că
UAP-urile prezintă preocupări serioase de
securitate națională și o potențială amenințare existențială.
Mai simplu spus, ambarcațiunile transmedii, vehiculele care au
capacitatea de a opera în spațiu, aer și apă și care aparent
sfidează tot ceea ce știe omenirea despre fizică funcționează
cu deplină impunitate în întreaga lume cel puțin din anii 1940.
La AATIP, am avut acces la unele dintre cele mai
sensibile videoclipuri din inventarul Departamentului Apărării.
Dacă ai putea fi în pielea mea și să vezi ce Am văzut, și
oameni ca Jay Stratton, nu ar exista nicio umbră de
îndoială că aceste lucruri sunt reale și nu sunt făcute de oameni.
Lucrurile pe care le-am văzut, cele mai clare
videoclipuri, cele mai bune dovezi pe care le avem
că acestea sunt inteligențe non-umane rămân clasificate.
Datele clasificate la care aveam acces când
ne-am alăturat programului erau incontestabile.
Există 80 de ani de date despre care publicul nici măcar nu este conștient.
Am văzut cu ochii mei meșteșuguri non-umane și ființe non-umane.
Timp de 23 de ani și zece luni, am fost în
Forțele Aeriene ale Statelor Unite ca pilot de A-10.
Și cât am fost la NORAD, am fost martor la un
eveniment de care îmi voi aminti pentru totdeauna.
Era un obiect necunoscut pe care îl urmărim pe radare.
Iar comandantul spune: „Vreau acea țintă”.
Asta înseamnă interceptarea.
Luptătorii pe tot drumul de pe litoralul de est au fost împodobiți și
niciunul dintre luptători nu a reușit să o intercepteze sau să o elimine.
Nu am putut să menținem suveranitatea aeriană asupra Americii de Nord.
La 14 noiembrie 2004, eram la bordul
USS Nimitz, care este un portavion nuclear.
Eram cea mai înaltă persoană din escadronul de zbor.
Am lansat în largul Nimitz pentru a face un exercițiu de
apărare aeriană în largul coastei San Diego, California.
Și am ajuns să urmăresc un UAP cunoscut sub numele de Tic Tac UAP.
Avea aproximativ 40 de picioare lungime și doar stătea acolo, în spațiu.
Puteți vedea că începe să accelereze.
Și pe măsură ce ajunge în fața noastră, a dispărut.
Acest lucru mergea cu 32.000 de mile pe oră,
așa că evident că tehnologia nu este Statele Unite.
În timp ce urmăream acest obiect
Tic Tac manevrând în acest mod
bizar, era evident că nu era convențional.
Acest lucru a fost să sfidăm acele legi ale fizicii,
legi ale gravitației după care trăim și murim ca piloți.
Am avut, literalmente, aceste lucruri care
urmăreau navele Marinei aflate în desfășurare.
Frecvența cu care ne-au fost raportate UAP era în creștere.
Erau omniprezente. Îi vedeam aproape zilnic.
Doamne, există o întreagă flotă de ei. Uită-te la SA!
Și apoi aproape că am avut un aer în aer cu unul dintre aceste obiecte.
Aceasta a devenit acum o problemă de siguranță.
Două avioane din escadrila mea zburau în apropiere una de cealaltă
în formarea secțiunii, deci la aproximativ 150 de picioare unul de celălalt.
Unul dintre aceste obiecte a mers chiar între cele
două aeronave, chiar pe lângă aeronava principală.
Aeronava principală a putut vedea vizual obiectul și l-a
descris pur și simplu ca un cub gri închis sau negru în interiorul unei sfere clare.
Pentru a fi clar, inteligența non-umană a condus în
mod activ ISR, Inteligență, Supravegherea și
recunoașterea unora dintre cele mai sensibile ale
noastre Instalații militare americane și site-uri nucleare.
Ambii au dezactivat și activat arme
nucleare atât cu Statele Unite, cât și cu Rusia.
Armele nucleare care au fost activate în Rusia au fost îndreptate
spre noi și, din această perspectivă, miza chiar nu ar putea fi mai mare.
Aceasta este o amenințare emergentă și perturbatoare
pentru SUA și cu adevărat o preocupare de securitate națională.
Apropo, acest lucru nu se întâmplă doar aici, în SUA.
Se întâmplă peste tot în lume și are loc cu o frecvență mai mare.
Când l-am întâlnit pe Lue Elizondo în
Pentagon, el m-a făcut conștient nu numai că
acest fenomen era real, dar era un fenomen persistent.
Secretarul Apărării nu știa, Congresul
nu știa, politicienii seniori nu știau,
și nimeni nu făcea nimic în privința asta, în afară
de Lue și o mână de colegi.
Am fost șocat și uimit și am fost imediat
îngrijorat de eșecurile de informații care
au avut loc în trecut și de dezastrele care
au urmat și am hotărât imediat să fac tot ce
am putut pentru a-l aduce pe Lue la
Secretarul Apărării pentru a transmite aceste informații.
De fiecare dată când Jay, cu mine și alții am încercat să
tragem semnalul de alarmă și să aducem această problemă la
nivelul corespunzător, am fost întâmpinați cu o rezistență acerbă.
Numai stigmatul și tabuul subiectului, asociația istorică a
„OZN-urilor” a fost ceva care pentru majoritatea oamenilor în
poziții de conducere era o pastilă prea mare pentru a fi înghițită.
De fapt, stigmatizarea era atât de puternică
încât oamenii fie credeau că, A, subiectul nu era
real, fie B, stigmatul avea să le păteze cumva
sau să le păteze cariera, așa că nu au vrut să-l atingă.
Nu am putut determina conducerea Pentagonului să
analizeze datele științifice reale care au arătat că
există o amenințare puternică la securitatea națională.
Erau mai îngrijorați de impactul asupra
reputației lor decât de siguranța națiunii.
În plus, am fost șocați să aflăm că
primim respingere de la oamenii din
Pentagon pe baza credințelor lor religioase.
Chiar au existat extremiști fundamentaliști religioși în
Pentagon care au avut o adversitate gravă la acest subiect.
Aceștia sunt experți în securitate națională, membri
seniori ai comunității naționale de informații care
își pun religia mai presus de securitatea națională.
Un oficial înalt DOD m-a oprit pe holurile
Pentagonului și mi-a spus că facem treaba diavolului.
Am avut de-a face cu oameni care erau mai în vârstă decât mine,
care îmi spuneau în lumea lor că aceștia sunt demoni, și împingem
demoni și ne încurcăm în lumea lui Satana și toate celelalte lucruri.
Am spus: „Nu pot să cred că asta iese din gura ta”.
Sunt informat despre un vehicul aerospațial avansat
care a fost detectat pe mai mulți senzori care sunt
absolut acolo și îmi spui că crezi că aceștia sunt demoni
și nu ar trebui să ne uităm la ele și să le studiem.
Mintea mea a fost suflată.
În timp ce încercam să depășim toate aceste obstacole, am
descoperit un alt program UAP profund ascuns și mult mai amplu.
Acest program a fost atât de sensibil încât
a fost refuzat Secretarului Apărării,
Congresului și chiar Președintelui Statelor Unite.
Acest program este denumit „Programul Legacy”.
Acest program a capturat, preluat și
inginerie inversă UAP-uri încă din 1947.
În numeroase ocazii, aceste recuperări au
inclus corpuri de non-oameni, un fel de
inteligență, ființă inteligentă care nu este umană.
Când Jay și cu mine am început să batem la uși
și să încercăm să obținem acces la Programul
Legacy, a existat asta aproape ca un răspuns
imun din partea Programului Legacy, iar
anticorpii au ieșit de peste tot pentru a încerca să ne închidă.
Am început să comunicăm cu oamenii de știință implicați în Programul
Legacy, dar liderii lor, când au aflat despre asta, l-au oprit agresiv.
Nu numai că am fost întâmpinați cu o rezistență acerbă și cu ziduri de piatră,
De fapt, am avut oameni supărați pe noi că chiar punem
întrebarea în sine, cum ar fi, știți, ce drept avem să ne
întrebăm despre Programul Legacy, în ciuda faptului că am rulat AATIP.
Pune-te în pielea mea.
Efectuez investigații privind activitatea UAP în curs și există
acest program Legacy care are cel puțin 80 de ani de informații
care ne-ar putea ajuta să înțelegem mai bine această problemă
și să protejăm securitatea națională, iar ei refuză să ni-l dea.
Când a devenit clar că nu putem lucra prin intermediul
sistemului, am știut din experiența de a lucra cu Comitetul
pentru Servicii Armate a Senatului, ce este nevoie pentru a muta acest petrolier.
Gândește-te la acest imens, navă imensă care are o
inerție masivă și încerci să o faci să-și schimbe cursul.
Când vine vorba de Departamentul Apărării,
numai Congresul are mijloacele pentru a face asta.
Iar modalitatea de a atrage atenția Congresului este în primul rând prin presă.
Știam că trebuie să angajăm presa pentru a ajuta la implicarea
Dealului, ca apoi să revenim la schimbarea Departamentului de Apărare
să studiez această problemă pentru a-ți da seama că există o amenințare?
De unde vin aceste lucruri și cum funcționează?
În calitate de angajați guvernamentali, nu avem voie să vorbim cu
mass-media, așa că Lue și cu mine am făcut o strategie pentru a depăși acest obstacol.
Erau într-adevăr doar două variante.
Prima alegere a fost să faci pace cu tăcerea
și să stai pe cel mai mare secret al
umanității, păstrând totodată americani în întuneric.
Sau două, mi-aș putea demisiona în semn de protest
și să-mi îndeplinesc obligațiile față de poporul
american spunând adevărul despre ceea ce știu despre UAP.
A existat un moment dificil în care Lue a
trebuit să decidă: „Arunc prosopul? Renunțăm la asta?"
— Ignorăm asta?
Sau cade pe sabie?
Nu aș putea și nici nu aș dezvălui vreodată informații
clasificate, dar știam că, dacă aș putea spune doar suficient la
nivel neclasificat pentru a face media conștientă și oficialii
noștri guvernamentali conștienți de realitatea subiectului UAP,
atunci Jay, sperăm, ar putea folosi acel impuls pentru a merge mai departe și a realiza
obiectivele pe care ne-am propus să le atingem în interiorul guvernului.
Și am avut o serie de conversații dificile,
deoarece Lue renunță la o carieră foarte promițătoare.
Îi plăcea ceea ce făcea. Era foarte bun la ceea ce făcea.
Este o decizie atât de profundă de viață pe care Lue o ia pentru el și familia lui.
În timpul uneia dintre naveta mea infernală de rutină înapoi
acasă, când eram blocat în trafic, privind în fața mea și în
spatele meu și văzând mii de mașini, Am avut acest sentiment
profund de izolare, un sentiment pe care nu l-am mai simțit
până acum în viața mea, un sentiment că eram complet singur.
Aș fi putut la fel de bine să trăiesc pe partea întunecată a lunii.
Niciunul dintre acești oameni din jurul meu,
de fapt, nimeni nicăieri nu avea idee despre
ce se se întâmplă de fapt în jurul lor.
Nici un indiciu.
M-am gândit în sinea mea, acești indivizi merită să
cunoască adevărul, simplul fapt că nu suntem singuri în univers.
Cum poate orice organizație, instituția, religia sau guvernul
controlează asta sau cenzurează asta sau o controlează?
Nimeni nu are dreptul să țină adevărurile fundamentale
departe de poporul american și de umanitate.
CNN a aflat că Pentagonul a avut un program secret de cercetare a OZN-urilor.
Existența unui program secret guvernamental de investigare a observărilor de OZN.
Un raport recent al New York Times a dezvăluit existența
unui departament X-Files din viața reală, programul lor
secret al guvernului de investigare a obiectelor zburătoare misterioase.
Aceasta pare a fi una dintre cele mai mari povești din viața mea.
Aceste aeronave, le vom numi aeronave, prezintă
caracteristici care nu se află în prezent în
inventarul SUA și nici în niciun inventar străin.
Uită-te la chestia aia, omule. Doamne.
Aceasta este o problemă de securitate națională foarte serioasă.
Ceva este pe cerul nostru. Este acolo de ceva timp.
Există o întreagă flotă de ei.
Aveți obiecte care fac lucruri, manevrând în
moduri fără niciun semn evident de propulsie.
Susținerea mea este că ceea ce ne uităm sunt cu adevărat, prin
definiție, tehnologii exotice, dincolo de tehnologiile de generație următoare.
Iar birocrația și Departamentul Apărării ne-au limitat într-adevăr
capacitatea de a menține conducerea informată cu privire la ceea ce vedem.
De îndată ce mass-media a început să acorde
atenție, Congresul a început să fie atent și am
început să primesc apeluri de la Hill pentru briefing.
Senatorii au primit un briefing secret despre OZN-uri la Pentagon.
Senatorul Mark Warner, vicepreședintele
Comitetului de Informații a spus: „Uite,
cred că este important ca armata să ia asta
mai în serios acum decât au făcut-o în trecut”.
Senatorul Rubio și Warner, spre marele lor merit, au pus
securitatea națională mai presus de carierele politice
personale și și-au asumat riscul de a se implica public în această problemă.
Când au început să se angajeze, Departamentul Apărării a trebuit
să recunoască lumii că acest lucru era real și se întâmpla, iar
asta a dus imediat întreaga credibilitate a problemei la un nivel uriaș.
Marina SUA a recunoscut în sfârșit că videoclipurile
care par să arate OZN-uri care zboară prin aer sunt reale.
Comandantul David Fravor descriindu-l ca pe un Tic Tac lung de 40 de picioare.
Abilitatea de a pluti deasupra apei și apoi de a începe o
urcare verticală de la practic la zero până la aproximativ
12.000 de picioare și apoi de a accelera în mai puțin de două
secunde și de a dispărea este ceva Nu văzusem niciodată în viața mea.
Am avut cazuri repetate de operațiuni în
spațiul aerian peste instalații nucleare
restricționate și nu este al nostru și nu știm a cui este.
Doar asta, doar acea afirmație, merită
investigație, merită atenție, merită concentrare.
Dacă aveți obiecte pe cer pe care nu le puteți
identifica, aceasta este o problemă pentru că ar
putea fi China, ar putea fi Rusia, ar putea fi orice adversar.
Ei bine, orice fenomen inexplicabil ar putea reprezenta o amenințare la securitatea națională.
Așa trebuie să tratezi acele lucruri.
Este ceva care ne violează spațiul aerian.
Există ceva deranjant care aranjează că chiar și oamenii pe
care i-am încredințat în ramura executivă să înțeleagă acest
lucru nu pot oferi o explicație, așa că aș spune, pe lângă
implicațiile privind securitatea națională, acest lucru are
implicații pentru încrederea de bază și încrederea în guvernul american.
Nu cunoaștem originea fenomenului și vom
încerca să ajungem la fundul lui, deoarece,
în scopuri de apărare națională, unele
dintre acestea au fost în zonele pe care le antrenăm.
Acestea au fost în zone în care avem unele dintre cele mai bune echipamente ale noastre
și, totuși, cele mai bune echipamente ale noastre
nu au reușit să eticheteze aceste lucruri.
Nu am reușit să intrăm și să-i prindem.
Indiferent ce sunt, ne invadează spațiul
aerian și nu știm exact de ce o fac, care
este intenția lor și care sunt capacitățile lor.
Pe lângă preocupările privind securitatea națională, această
încălcare a spațiului aerian suveran al tuturor națiunilor prezintă o
preocupare privind siguranța zborului pentru toată aviația militară și civilă.
Și lucrul și mai înfricoșător este că Administrația Federală a Aviației a
încetat să folosească radarul pentru a urmări călătoriile noastre aeriene.
Acestea urmăresc doar aeronave,
predominant comerciale și
civile, care scârțâie, așa că de
fapt pun un semnal în sistem care spune: „Iată unde sunt”.
Singurul mod în care știu că UAP este acolo
este dacă pilotul vede ceva și spune ceva.
Faptul că FAA nu urmărește UAP pune
viețile americanilor în pericol în fiecare zi.
Eu sunt Brett Feddersen.
Am ocupat funcția de director al securității aviației în Consiliul
Național de Securitate și ca director interimar al Biroul pentru
Programe Naționale de Securitate al Administrației Federale a Aviației.
Pot spune prin experiența mea că nu
suntem absolut singuri în acest univers.
Cel mai mare lucru care mă preocupă UAP-urile
este preocuparea de securitate națională.
Este necunoscutul.
Este faptul că această tehnologie face lucruri pe care noi nu le putem face.
Și dacă nu ne putem da seama ce este sau ce vrea,
sau pentru ce este folosit, asta mă ține treaz
noaptea și ideea că suntem în spatele curbei puterii.
Dorim să putem menține tehnologia de ultimă oră și avantajul
aici, în Statele Unite, astfel încât să putem dormi confortabil
noaptea și să simțim siguranța a ceea ce ne-a oferit guvernul american.
Există un fel, cred, patru ipoteze acolo,
Una dintre acestea este că aceasta este o tehnologie
adversă străină pe care pur și simplu nu o înțelegem sau
de care nu eram conștienți și care ar echivala probabil cu
cel mai mare eșec de informații din istoria modernă a Americii.
Al doilea dintre acestea este că acesta este un program robust
de contrainformații pentru a acoperi un efort guvernamental
american care a căzut, oarecum, departe de supravegherea Congresului.
O a treia ipoteză este, evident, că aceasta
este, interdimensională sau extraterestră.
Al patrulea ar putea fi o combinație a celor trei anterioare.
Unele dintre cele mai mari gafe strategice din istoria
omenirii, fundamentul acestor gafe a fost lipsa de imaginatie.
Convingerea că un adversar sau oricine nu poate
face ceva pentru că nu mai fusese făcut niciodată.
SUA au crezut că este sigur pentru acele nave din Pearl
Harbor pentru că nu credeam că japonezii ar putea ajunge
acolo, cu atât mai puțin să aibă torpile care ar putea naviga
pe o linie atât de îngustă și să lovească aceste nave până când o fac.
Nu ne-am gândit niciodată în visele noastre cele mai sălbatice că teroriștii
ne vor lovi în țara natală antrenându-se timp de un an pentru a deveni piloți
și apoi deturnând aeronave comerciale și
prăbușindu-le în clădiri, și au făcut-o.
Lucru care mă ține treaz noaptea, ceva în
psihicul uman care spune că nu am timp sau
energie să mă pregătesc pentru neprevăzut sau
pentru ceea ce nu am văzut niciodată făcut până
acum și, știi, care duce la surpriza strategică
și, uneori, surprizele strategice schimbă cursul istoriei omenirii.
A existat un briefing secret pe care l-am dat
membrilor Camerei și Senatului, unde am luat piloți
militari pentru a le spune povestea întâlnirilor lor cu UAP.
Poveștile acelea i-au lăsat atât de zguduiți,
încât au avut probleme cu somnul în acea noapte.
Militarii și femeile cei mai de încredere din Statele
Unite și datele de nerefuzat din sistemele noastre de
colectare a informațiilor observă UAP de zeci de ani.
Tot ceea ce s-a observat poate fi clasificat
după cinci caracteristici distincte de performanță.
La AATIP, le numim The Observables.
Primul observabil este viteza hipersonică.
Cel mai rapid avion al nostru actual poate merge cu aproximativ 4.600 de mile pe oră.
Cu toate acestea, UAP pe care le observăm
călătoresc cu 40.000 de mile pe oră și uneori mai repede.
Următorul observabil este accelerația
instantanee, schimbarea bruscă a vitezei.
La viteza maxima, SR-71, cunoscut sub numele de Blackbird,
necesită aproximativ jumătate din statul Ohio pentru a-și finaliza rândul.
Ceea ce vedem cu UAP sunt vehicule care pot face viraje
imediate în unghi drept, accelerând și oprindu-se
instantaneu la un ban la viteze de până la zece ori mai rapide decât SR-71.
Dacă ești într-un zbor susținut, poți obține până la șapte G și jumătate.
Devine fizic dureros în timp să fii sub această cantitate de gravitație.
Și asta doar trece de la zero la 200 de mile
pe oră în aproximativ două secunde și jumătate.
Acum, gândește-te să mergi de la zero la mii de mile pe oră în
mai puțin de o secundă, care ar fi forța asupra corpului tău.
Corpul uman poate lua atât de mult înainte ca organele interne să
înceapă să se separe de tot ceea ce sunt atașați, ceea ce este de obicei rău.
Chiar dacă ar fi fost o dronă, ar rupe drona, vehiculul fără pilot.
Următorul observabil este observabilitatea scăzută.
Toată tehnologia modernă are o semnătură.
De exemplu, majoritatea aeronavelor lasă piste vizibile în timp ce zboară.
De obicei auzim un bum sonic asociat cu spargerea barierei de sunet.
UAP, totuși, nu lasă aproape nicio semnătură observabilă.
Avioanele noastre aruncă de fapt evacuarea în spatele
lui și împing în spatele lui pentru a o împinge înainte.
Oricare ar fi aceste lucruri, ei nu fac asta.
Nu există evacuare, nici particule care se desprind din ele pe care să le putem vedea.
Următorul observabil este călătoria transmedie.
S-au observat că UAP funcționează în spațiu, în aer și sub
apă și se mișcă fără probleme prin fiecare dintre aceste
medii fără nicio semnătură normală și fără a compromite performanța.
Am observat o capacitate transmedie a acestor
fenomene de a se deplasa din spațiu în atmosferă în ocean.
În cazul Aguadilla, Puerto Rico, un
elicopter DHS a surprins obiectul sferic în zbor.
A intrat in apa si a iesit din apa, deci
transmediu fara a pierde din viteza.
Se duce în ocean și nu face nicio stropire sau trezire la 74 de mile pe oră.
Am calculat de câtă forță ai avea nevoie doar pentru a
propulsa o minge de baschet sub apă cu 74 de mile pe
oră și ai avea nevoie de un motor de rachetă BE-7 sau
de două motoare Learjet care ar agita apa ca un nebun.
Deci, aceasta este o tehnologie fără frecare.
Următorul observabil este antigravitația.
UAP părea să sfideze efectele naturale ale gravitației
pământului fără niciun mijloc evident de a face acest lucru.
Fără semne de propulsie sau de ridicare, adică fără
aripi, fără suprafețe de control sau capacitate de manevră.
În 2014 până în 2015, operam în largul
coastei Virginia Beach, lângă litoralul de est.
În acest timp, ne-am actualizat radarul de la APG-73 la
radarul APG-79, iar acest lucru ne-a permis să vedem în
esență mai multe obiecte pe care nu ne așteptam să le vedem.
Și există un caz particular în care unul dintre aceste
obiecte menține o poziție completă staționară în interiorul
vântului de 120 de noduri, în esență în interiorul unui uragan.
Toate merg împotriva vântului.
Vântul bate 120 de noduri dinspre vest.
Uită-te la chestia aia!
Se rotește.
Se pare că ei nu sunt afectați de mediu așa cum suntem noi.
Îi urmăreau de la peste 80.000 de picioare. Deci pentru cei
care nu știu, peste 80.000, de acolo începi să intri în spațiu.
Deci lucrurile astea se prăbușeau.
Ei stăteau trei ore și mergeau înapoi,
ceea ce, după cunoștințele mele, nu
avem nimic care să aibă capacități în
ceea ce privește energia necesară să
coboare, să stea timp de trei ore și să urce.
Capacitatea UAP observată o depășește chiar și pe
cea a celor mai avansate, tehnologii umane care
sunt dezvoltate în programe clasificate pentru negru.
Din expunerea noastră, vreau să spun, nu avem nimic care să se apropie.
Există de fapt șase observabile, care nu este o
caracteristică de zbor, adică efectele biologice.
Am început să lucrez la asta chiar în acest birou.
S-a auzit o bătaie la ușă și doi indivizi care
s-au reprezentat ca fiind din CIA și o companie
aerospațială au venit la mine și mi-au cerut ajutorul.
Aveau, date despre personalul
militar, oficiali de informații și alții asociați
cu Departamentul de Apărare care au avut interacțiuni directe cu UAP.
Și din cauza acestei interacțiuni directe a suferit un fel de vătămare medicală.
Au vrut ajutorul meu să se uite la
așa-numitele evenimente secundare
inflamatorii care ar putea fi măsurate în
sânge, orice de la arsurile îngrozitoare
care Am văzut la unii dintre indivizi
care duc la probleme secundare cu boli autoimune și scleroză, etc.
, și apoi cicatricile interne pe care le-am văzut la unii indivizi.
Acești oameni aveau cicatrici în interiorul corpului și în interiorul creierului.
Și trebuie
să te
gândești la asta.
Știi, dacă te apropii prea mult de partea din spate a unui motor cu reacție sau,
de exemplu, dacă te apropii prea mult de sistemul de transformare
care doar alimentează cartierul tău, din acele lucruri iese energie.
Adică, acestea sunt doar tehnologii umane.
Acum imaginați-vă că aveți ceva care este o tehnologie mai avansată,
care generează un fel de câmp care permite acestor obiecte
să se miște, dacă te apropii prea mult de el, vei fi rănit.
Am petrecut zece ani ca ofițer de informații pentru Marina.
Și înainte de asta, șase ani ca informații ale Forțelor Aeriene.
Și am petrecut timp în grupul operativ UAP.
Sunt unul dintre oficialii serviciilor de informații care
a experimentat efectele biologice ale întâlnirii cu UAP.
De la prima mea întâlnire, am
observat alte ambarcațiuni, sfere,
le vom numi câmpuri de energie exotică.
Din păcate, aceia dintre noi care am investigat-o,
devenim parte a investigației sau investigați de colegii noștri.
Populația a avut o rată de mortalitate de
aproximativ 25% în șapte ani de la interacțiune.
Probabil important ca publicul să înțeleagă că
acesta este mai mult decât un fenomen aerian.
Când ai o anecdotă care este însoțită de date
medicale, asta e ceva pe care pot să-l înmânez
unui alt om de știință, altui medic și să-i spun: „Iată-l.
Putem argumenta despre care este concluzia, dar nu putem argumenta că datele sunt reale.
Directorul adjunct al Serviciului de Informații Navale, care a
înțeles preocupările de securitate națională ale UAP, mi-a
îndrumat să încep în liniște să construiesc un întreg efort
interagenții guvernamentali care a devenit în cele din urmă grupul operativ UAP.
Acest nou program a fost mult mai mare decât a fost vreodată AATIP.
Misiunea noastră a fost să detectăm, analizați și catalogați
UAP-urile care reprezintă o amenințare pentru securitatea națională a SUA.
Am ales membri din toate cele 16 agenții ale comunității de informații.
Secretarul Apărării a anunțat oficial grupul
operativ UAP în august 2020, numindu-mă primul director.
Toți cei din autoritate acordau atenție acestui subiect.
Un moment distinctiv pentru mine a fost informarea
pe atunci a secretarului de Trezorerie, Steve Mnuchin.
Am trecut prin briefing. Și la sfârșitul
briefului, s-a așezat pe spate în scaun și a spus:
„Știi, Jay, poate te întrebi de ce am cerut acest briefing”.
El a spus: „Care sunt impacturile economice ale președintelui
să meargă la microfon și să spună lumii că nu suntem singuri?”
Trebuie să mă gândesc la aceste tipuri de impact pentru a mă pregăti
dacă preşedintele ar face această mişcare.
Între timp, Chris Mellon și cu mine lucram cu
Senatul în culise pentru a elabora legislația UAP,
care a fost apoi preluată de Marco Rubio și
introdusă în proiectul de lege de ajutorare a coronavirusului.
Când președintele Trump a semnat această legislație în lege, a
forțat apoi Pentagonul și grupul operativ UAP să furnizeze
rapoarte scrise Congresului, atât clasificate cât și neclasificate.
Mult așteptatul raport al Pentagonului despre OZN-uri a fost în sfârșit lansat.
Directorul National Intelligence a lansat in urma cu
doar cateva zile un nou raport privind 144 de observari.
Când vorbim despre observări, vorbim despre obiecte
care au fost văzute de piloții Marinei sau Forțelor
Aeriene sau care au fost surprinse de imaginile din satelit.
Sincer, există mult mai multe observări decât au fost făcute publice.
Raportul clarifică faptul că majoritatea incidentelor
din ultimele două decenii nu provin de la armata SUA
sau alte tehnologii avansate guvernamentale americane.
Deci problema acum este de ce sunt ei aici, de unde vin și care
este tehnologia din spatele acestor dispozitive pe care le observăm?
Oricât de zgomotos era acel prim raport neclasificat,
abia a zgâriat suprafața.
Puținii oficiali aleși care au apucat să citească versiunea clasificată a raportului,
le-au deschis ochii asupra preocupărilor
de securitate națională în jurul acestui subiect.
Există suficiente dovezi evidente aici că trebuie
să luăm acest lucru în serios, nu să-l minimizăm.
Nu cred că vin de la adversari străini.
Dacă ar fi, asta ar sugera că au o tehnologie care
este într-o sferă complet diferită de orice înțelegem noi.
Sincer, China și Rusia nu sunt acolo și nici noi, apropo.
Trilioane de galaxii acolo, deci cine
știe ce s-ar fi putut dezvolta în altă parte?
Ceea ce credem este că există fenomene aeriene inexplicabile
care au fost citate și raportate de piloți, Marina și Forțele
Aeriene, că aceste fenomene au avut, în unele cazuri, un impact
asupra intervalelor noastre de antrenament, asupra capacității
pilotului nostru de a zbura, antrenează-te, operează și fii pregătit.
Numai asta face ca aceasta să fie o problemă
de securitate națională care merită examinată.
Nu știm.
Nu avem răspunsuri despre care sunt aceste fenomene.
Pe măsură ce am continuat să facem progrese, a
început o campanie de dezinformare foarte puternică.
Acest efort a fost de a-mi distruge reputația și credibilitatea, punct.
Când guvernul a început să desfășoare această
campanie josnică de dezinformare împotriva lui
Lue, am primit într-o zi un e-mail de la biroul
Afaceri Publice de la Pentagon cu această
narațiune pe care o transmiteau presei și care era complet falsă.
Am răspuns tuturor la acel e-mail și am spus:
„Acesta este greșit”, și oricum au fugit cu el.
De fapt, ei le-au spus poporului american că Lue
Elizondo nu lucra acolo și asta a fost o minciună.
Eu și familia mea am suferit foarte mult pentru asta.
Tot ce ai în viața ta este cu adevărat credibilitatea și cuvântul tău.
E sfâșietor.
Ei nu vor ca cineva care se bazează pe
fapte să fie implicat în asta, deci ce fac ei?
Ei intră online și încearcă să disprețuiască Elizondo și cu mine
și oricine altcineva care încearcă să o facă într-un mod științific.
Oricât de greu a fost,
Încă eram încurajat în privat de foștii membri ai
AATIP să continui lupta și asta mi-a dat
motivația de a continua să merg înainte, iar
focul pe care l-am declanșat a continuat să se răspândească.
După decenii de negare publică,
Pentagonul recunoaște acum că există
ceva acolo, iar Senatul SUA vrea să știe ce este.
OZN-uri, obiecte zburătoare neidentificate, sunt reale?
Guvernul a declarat deja pentru consemnare că sunt reale.
Nu-ți spun asta, guvernul SUA vă spune asta.
Există filmări și înregistrări cu obiecte de
pe cer despre care nu știm exact ce sunt.
Care este punctul tău de vedere asupra a ceea ce sunt
aceste obiecte, care par să sfideze toate legile fizicii?
Ei bine, în primul rând, asta e o intrebare legitima acum.
Există o mulțime de mistere acolo.
Ar trebui să ne țină umili. Sunt multe lucruri pe care nu le știm.
Au fost observări în toată lumea.
Și când vorbim despre observări, celălalt lucru pe care vi-l voi spune este
nu este doar un pilot sau doar un satelit sau ceva, colecție de informații.
De obicei avem mai mulți senzori care detectează aceste lucruri.
Întotdeauna se pune întrebarea dacă există altceva pe care
pur și simplu nu îl înțelegem și care ar putea veni extraterestre?
Cred că este puțin arogant, dacă nu
chiar arogant să credem că nu există
altă formă de viață nicăieri în întregul univers.
Am văzut câteva dintre acele videoclipuri de la piloții
Marinei și trebuie să vă spun că sunt destul de
atrăgătoare și, ar putea fi, de fapt, un tip de
fenomen care este rezultatul a ceva ce, încă nu
înțelegem, și care ar putea implica un tip de
activitate despre care unii ar putea spune că constituie o altă formă de viață.
Nu știm dacă inteligența non-umană care
este deja aici este exclusiv
extraterestră sau poate un fel de criptoterestră.
Unii oameni care sunt în fizica călătoriei în
timp gândesc bine, poate că sunt călători în timp.
Chiar și un fel de proto-uman care s-a ramificat
cumva din arborele genealogic uman cu mult timp în urmă
și este la fel de natural pentru această planetă ca și noi.
O civilizație antică care este sechestrată
undeva pe Pământ sau pe fundul mării.
Am auzit mărturii de la piloți, precum și de la
civili din diferite țări, care au văzut lucruri
venind din ocean, lucruri inexplicabile și acestea
nu sunt rachete, nu sunt rachete, nu sunt avioane sau submarine.
Acestea sunt lucruri de altă lume care
efectuează manevre care nu au fost văzute.
De fapt, am urmărit UAP sub apă mergând
cu viteze de peste câteva sute de mile
pe oră, dar fără semnăturile asociate.
M-am retras ca oceanograf al Marinei, fiind consilier
principal al Șefului Operațiunilor Navale din Pentagon.
Dar cunoștințele noastre despre ocean sunt destul de limitate.
Nici măcar nu am explorat 80% din volumul oceanului.
Am cartografiat suprafața lui Marte și a Lunii la o
rezoluție mai mare decât fundul mării Pământului.
Este posibil ca orice vedem să
nu fie de acolo, ci de acolo de jos?
Ne uităm la o lume întreagă sub apă?
Cred că este foarte sigur să spun că, având în vedere atât de mult din
volumul oceanului neexplorat și fundul mării necartografiat, încât, dacă ar
sosi vreo informație aici și nu ar vrea să fie detectată, ar rămâne în ocean.
Toate aceste posibilități ar putea veni cu intenții și motivații diferite.
Oricine ar fi, ei sunt aici și operează
aici și operează aici de mult timp.
În 2022, am început să împingem din greu Congresul să organizeze
audieri publice UAP și atunci dezvăluirile au început să ajungă la următorul nivel.
Panelul casei organizează o audiere publică privind obiectele zburătoare misterioase.
Președintele Casei Comitetul de Informații descrie acest lucru
drept unul dintre marile mistere ale timpului nostru și este o
zi mare pentru toți acești oameni care au petrecut atâția ani
făcând eforturi pentru mai multă transparență în acest subiect.
Din tot ce se întâmplă în Congres și din tot ce se
întâmplă în prezent în țara noastră și în lume chiar
acum, subiectul UAP a fost unul dintre singurele
subiecte care a primit acest nivel de sprijin bipartizan.
Doar că nu este o problemă, cel puțin până acum, în această țară
care se pretează la un fel de dezbinare partizană sau ideologică.
Democrații și republicanii vor doar să înțeleagă ce se întâmplă.
Această activitate de audiere și
supraveghere are la bază o idee simplă.
Fenomenele aeriene neidentificate reprezintă o potențială
amenințare pentru securitatea națională și trebuie tratate în acest fel.
UAP-urile sunt inexplicabile. Este adevărat, dar sunt reale.
Ele trebuie investigate și multe amenințări
pe care le prezintă trebuie să fie atenuate.
Există ceva acolo măsurabil cu mai multe instrumente și,
totuși, pare să se miște în direcții care nu sunt în
concordanță cu ceea ce știm despre fizică sau știință, mai larg.
Există o serie de evenimente în care nu avem o
explicație, în care există caracteristici de zbor
sau managementul semnăturii, asta nu putem explica.
Știm că membrii serviciului nostru s-au
confruntat cu fenomene aeriene neidentificate.
Și deoarece UAP-urile prezintă un potențial risc pentru siguranța zborului și securitatea
generală, ne angajăm să facem un efort concentrat pentru a le determina originile.
Capacitățile, sistemele, procesele și sursele pe care le
folosim pentru a observa, înregistrarea, studierea sau
analizarea acestor fenomene trebuie clasificate la niveluri adecvate.
Nu vrem, nu vrem ca adversarii potențiali să știe
exact ce suntem capabili să vedem sau să
înțelegem sau cum ajungem la concluziile pe care le facem.
Prin urmare, dezvăluirile publice trebuie
analizate cu atenție, de la caz la caz.
Audierea a fost un efort istoric bipartizan către
transparență, dar a lăsat atât publicul american,
cât și Congresul cu mai multe întrebări decât răspunsuri.
În timp ce făceam progrese, am aflat că
Programul Legacy se împingea în spatele
scenei, iar ei creau obstacole birocratice.
Ei au reușit cumva să blocheze finanțarea
care a fost aprobată pentru grupul operativ UAP.
Nu o pot descrie altfel decât eram doar furios.
Există această mână ascunsă care blochează
toate aceste acțiuni și lucruri pe care le fac.
Un guvern subversiv care trece peste guvernul real.
Este atât de rău încât cu adevărat nu vom face
progrese până când cineva va lumina asupra lor.
Apoi, personalul și membrii încep să sape mai mult.
Încep să înțeleagă peisajul.
Ei încep să înțeleagă cât de mult secret există, cât
de multă rezistență există pentru a depăși acest lucru.
Pe măsură ce Congresul a început să audă de la avertizori în setări
clasificate, aceștia au ajuns la realizarea existenței Programului Legacy.
Principalii jucători ai Programului Legacy au
fost de mult timp Agenția Centrală de
Informații, Forțele Aeriene ale Statelor Unite,
Departamentul Energiei, și marii contractori de apărare.
Agenția Centrală de Informații este
responsabilă de supravegherea efortului general.
S-ar putea să vă gândiți la ele ca pe un element de cartier general.
Directorul adjunct al Științei și Tehnologiei de la CIA
controlează portofoliul de recuperare a accidentelor UAP.
Forțele Aeriene ale Statelor Unite sunt responsabile de operațiunile de teren.
Aceștia sunt oamenii care sunt responsabili pentru desfășurarea
imediată oriunde în lume pentru a se asigura și a recupera UAP accidentat.
Avem echipe de informații notificate rapid dacă există vreun eveniment UAP
care ar putea implica un vehicul prăbușit sau bucăți dintr-un vehicul accidentat.
Forțele aeriene ale Statelor Unite folosesc
propriile forțe speciale, dar se coordonează și cu
alte forțe speciale din alte ramuri ale armatei americane.
Sunt atât de bine organizați încât, practic, pot ajunge la un
site, aduna material, orice ar fi acesta, și odată ce este în
posesia lor, ei au autoritatea de a o clasifica și, prin
urmare, să facă orice informații despre aceasta indisponibilă
publicului, chiar și admiterea că există indisponibilă pentru public.
Antreprenorii de apărare, ei sunt
responsabili pentru exploatarea și
ingineria inversă și analiza materialelor.
Ei oferă servicii tehnice și de
consiliere pe care guvernul nu le are.
Și nu în ultimul rând este Departamentul de Energie.
Ei sunt experții lumii în orice este legat de tehnologia
atomică sau nucleară sau de orice emite radiații.
Dar există un alt avantaj, deoarece Departamentul de
Energie are propriul sistem de clasificare a securității cu
mult în afara vederii de ansamblu și a supravegherii, dacă vreți,
a sistemelor tradiționale de clasificare precum Departamentul de Apărare
sau comunitatea de informații.
Au folosit limbajul de securitate și clasificare din Legea Energiei
Atomice pentru a ascunde programul de recuperare a accidentelor Legacy.
Oficialii serviciilor de informații care au informat despre
aceste recuperări din accident au vorbit despre o serie de
specii diferite care au fost observate a fi asociate cu accidentul.
Corpurile recuperate nu sunt toate de același tip.
Cunosc cel puțin două specii non-umane avansate, dintre care una a
intrat în contact cu programul de recuperare în caz de accident Legacy.
Dintre care celălalt, cadavrele au fost recuperate de
programul de recuperare a accidentelor în diverse accidente.
Una dintre întrebări este adesea ridicată,
dacă sunt atât de avansate, de ce sunt accidente?
Dar desigur, vreau să spun, știi, mașinile
sunt bine făcute și oamenii le conduc cu
atenție, dar sunt accidente. Se poate întâmpla.
O altă opțiune care este luată în considerare este că
poate unele dintre acestea nu au fost „cu adevărat
accidente”, dar au fost lăsate aici pentru ca noi să le
examinăm pentru a ne avansa tehnologia într-un ritm mai rapid.
Deci, în acest sens, ei pot fi priviți ca daruri de la o specie mai inteligentă.
Una dintre întrebările care s-ar ridica atunci ar fi,
ei bine, cadourile sunt distribuite diferit între
diferite națiuni sau mai mult sau mai puțin omogen
pentru a vedea cine supraviețuiește și progresează cel mai repede?
Ar putea fi un test de IQ uriaș, ai putea spune.
Pe măsură ce am adus avertizori la Congres, am aflat că
Programul Legacy a fost implicat într-un război secret de
lungă durată cu alte națiuni pentru a colecta și a face
inginerie inversă a vehiculelor care nu sunt produse de oameni.
În acest teatru secret de război, SUA are atât aliați,
cât și adversari într-un scenariu care câștigă toate.
Acesta este un peisaj geopolitic foarte complicat, în
care alianțele și alianțele se schimbă ca nisipul în deșert.
Cu siguranță am prefera o situație în care recuperarea
este fie în apele internaționale, fie într-o altă
locație necontestată sau poate într-o țară aliată, dar
fiecare țară din lume ar face tot ce le stă în putere
pentru a încerca să recupereze o bucată de tehnologie rafinată.
Prima țară care sparge codul acestei tehnologii
va fi lider în anii următori.
Acesta este similar cu Proiectul Manhattan.
Am dezvoltat arma atomică.
Am câștigat războiul și ne-a făcut o superputere de aproape un secol.
Aceasta este arma atomică pe steroizi.
Unele dintre meșteșugurile observate ar putea fi
rezultatul programului nostru Legacy sau, pe de altă
parte, ar putea fi rezultatul progreselor făcute de potențiali adversari.
Am văzut foarte credibil Informații guvernamentale americane
privind recuperarea sovietică a unui UAP prăbușit în 1989.
Ei au recuperat un UAP în formă de Tic-Tac, care era de două ori mai
mare decât Tic Tac-ul care a fost întâlnit de grupul de atac al
transportatorului USS Nimitz și au recuperat patru corpuri de extratereștri umanoizi.
Oamenii de știință sovietici au demontat ambarcațiunea
recuperată și au descoperit o armă cu energie dirijată foarte avansată.
China se află în fruntea listei de îngrijorare a
tuturor în acest moment în Departamentul Apărării.
O parte din această activitate UAP pe care o
vedem aici în Statele Unite poate fi de fapt
rezultatul unui program chinezesc de inginerie inversă UAP.
Dacă Xi Jinping a avut acces la asta, Dacă Putin
ar avea acces la asta și ar crede că noi nu avem
acces la capacități similare cu ceea ce au avut
ei, crezi pentru o secundă că nu s-ar gândi să-l
folosească pentru a-și atinge scopurile dominației?
Și dacă abordarea lor este condusă de știință și
de dorința de a se potrivi cu ceea ce cred ei că
este al nostru, ne vom trezi într-o zi și ne vom
da seama că nu știu cum au ajuns acolo, dar au
ajuns acolo înaintea noastră, iar acum ne-am încurcat.
Această tehnologie poate fie să revoluționeze absolut modul
în care facem lucrurile, fie să distrugă complet tot ceea ce știm.
Îmi amintește adesea de celebrul discurs al
președintelui John F. Kennedy când eram chiar în
pragul intrării într-o nouă eră a descoperirilor în spațiu.
Există noi cunoștințe de dobândit și noi drepturi de
câștigat, iar acestea trebuie câștigate și utilizate pentru
progresul tuturor oamenilor, pentru că știința spațială,
precum știința nucleară și orice tehnologie, nu au conștiință proprie.
Dacă va deveni o forță spre bine sau rău depinde de om.
Și numai dacă Statele Unite ocupă o poziție de
preeminență putem ajuta să decidem dacă acest nou
ocean va fi o mare de pace sau un nou teatru de război terifiant.
Unele dintre acestea sunt atât de secrete, au fost foarte, foarte puțini
oameni în întregul nostru guvern cărora li s-a permis sau a avut acces la el.
Unii președinți au fost informați cu privire la faptele de
bază despre situație, dar nu li se oferă toate detaliile.
Cred că există această presupunere că președinții pot
intra în Biroul Oval în prima zi și pot spune: „Bine,
duceți-mă la Roswell. Arată-mi corpurile extraterestre.”
„Vreau să văd videoclipul, autopsia. Vreau să văd totul.”
— Deschide-l.
Cred că este într-adevăr un...
O înțelegere naivă a modului în care funcționează guvernul nostru.
Chiar și președinții au funcționat adesea pe baza necesității de a cunoaște.
Acest lucru este cu siguranță adevărat din punct de vedere istoric.
Rațiunea, justificarea a fost că președintele
nu ar trebui să știe despre aceste lucruri
pentru că așa președintele are întotdeauna negație.
Tot ce au nevoie este un semn din cap în această direcție
sau în acea direcție, dar asta începe să scape de sub control.
Sincer, nici măcar nu știu dacă președintele ar ști pe cine să întrebe.
Ai putea să mergi la directorul CIA, în zilele noastre,
directorul de Informații Naționale, și să-i întrebi, și chiar și
acea persoană poate să nu știe pentru că acei oameni se rotesc,
dar oamenii trei straturi sub ei, care sunt acolo de 30 de ani,
pentru ei, este de genul: „I-am văzut pe acești oameni venind și plecând”.
„Nu am nicio obligație să le spun că există”.
Pur și simplu nu se infiltrează niciodată.
Mulți oameni au această presupunere că
directorul CIA are dreptul la orice și știe totul.
Directorul CIA este un desemnat politic.
Sincer, sunt ajutor temporar, în timp ce
directorul de tehnologie științifică la CIA,
acesta este un profesionist în domeniul
informațiilor de carieră, acolo vei pune programul.
Am avut câteva conversații private cu
fostul președinte George Herbert Walker
Bush în 2003 în care îmi spunea că atunci
când a devenit director CIA în administrația Ford,
nu a fost informat cu privire la Program vechi de recuperare a erorilor UAP.
Dar mai târziu a aflat despre asta, și m-a
informat că au existat o serie de recuperări în
caz de accident care au avut loc de la mijlocul anilor 1940.
Și m-a informat, de asemenea, despre un eveniment
UAP care a avut loc la Holloman Air Force Base în
1964, unde trei UAP s-au apropiat de Air Force Base.
Unul dintre ei a aterizat pe asfalt.
Și o entitate non-umană a debarcat de la bordul navei care a aterizat
și a interacționat cu personalul civil în uniformă al Forțelor Aeriene și al CIA.
Și când a cerut mai multe detalii, i
s-a spus că nu are nevoie să știe.
Am servit peste 30 de ani ca beretă verde în armata
Statelor Unite. Mi-am încheiat cariera de secretar al Apărării.
Un oficial de informații a decis, Eu, secretarul interimar
al Apărării, nu aveam nevoie să știu despre subiectul UAP.
Câțiva dintre colegii mei au participat la un
panel organizat de administrația George Bush, când
administrația s-a gândit să facă publică dezvăluirea.
Ce era un grup de zece sau 12 oameni de la agențiile de informații,
din armată, niște oameni de afaceri
și au spus: „Iată ce se întâmplă”.
„Americanii, rușii, și toți chinezii au
ambarcațiuni recuperate prin prăbușire de la o
altă civilizație și există o anumită credință în
acest moment că poate acest lucru ar trebui să fie
dezvăluit publicului și vrem să știm care ar fi consecințele?"
Acesta este un subiect care are potențialul
de a crea un șoc ontologic serios în societate.
Nu este doar securitatea națională.
Este psihologic, este sociologic, este teologic și este filosofic.
Subminează în multe feluri, este îngrijorător
pentru mulți oameni să spună că există altceva
acolo, fie de altă lume, fie interdimensional.
Cred că, din păcate, este împotriva tradițiilor
noastre, tradițiilor noastre culturale, tradițiile
noastre religioase și provoacă credințele multor oameni.
Vaticanul are dovezi de nerefuzat că există inteligență non-umană.
Deși public nu vor să recunoască asta, în
privat, ei sunt foarte conștienți de acest lucru.
Ce se întâmplă când societatea realizează tot ce a fost predat
despre întreaga istorie a speciei noastre a greșit
și toată lumea învață dintr-o dată că nu suntem vârful lanțului trofic?
Nu suntem prădătorii alfa.
Ar fi o schimbare pentru
instituții, ar fi o schimbare pentru norme, ar fi o schimbare în societate.
Trebuie să fii atent și trebuie să-ți
amintești că este de imaginat că există
ceva atât de deranjant sau perturbator
sau negativ încât există o justificare
pentru a nu dezvălui imediat toate acele informații.
De fapt, am venit cu o listă de 64 de domenii care ar
fi într-adevăr afectate într-o măsură semnificativă de o astfel de dezvăluire.
Adunăm toate numerele, se pare că aceasta ar fi o idee oarecum proastă.
Ai trecut prin fișierele secrete, documentele OZN?
Acum că nu ești din birou, poti sa faci orice vrei, nu?
Este adevărat. Da.
Dar nu vă spun.
Fără îndoială, Aproape că nu a existat niciun program care să
fi fost ținut cu atâta succes departe de ochiul publicului ca
ceva de genul recuperării accidentale de ambarcațiuni necunoscute.
Această linie de control puternic a început
cel puțin în administrația Truman odată cu prăbușirea de la Roswell.
În AATIP, am aflat că evenimentul UAP de la
aerodromul armatei americane din Roswell în 1947 a avut loc de fapt.
A fost descris ca fiind un
UAP în formă de toc de cizmă care s-a rupt în două bucăți la impact.
Și observatorii au văzut
ceea ce arăta ca hieroglife sau un fel de scris pe el.
Le-ați putea descrie
ca rune sau glife, hieroglife, care se aflau de fapt pe ambarcațiune.
Și în acel accident, au fost recuperate corpuri non-umane.
Patru cadavre non-umane au fost recuperate în urma accidentului UAP de la Roswell.
Materialele recuperate în urma accidentului, inclusiv
cadavrele, au fost toate trimise la Wright Field, care
acum se numește Baza Forțelor Aeriene Wright-Patterson.
Acolo, SUA au avut cei mai buni ingineri inversi.
Gândiți-vă la contextul pentru toate în 1947.
SUA tocmai câștigaseră
al Doilea Război Mondial și intră într-un Război Rece cu URSS.
Aceste UAP au prezentat o tehnologie de o putere insondabilă.
Era imperativ ca SUA să poată face inginerie inversă a acestei noi tehnologii
înainte ca oricine altcineva sau înainte ca oricine altcineva să știe despre asta.
Nu le poți spune prietenilor tăi fără să le spui dușmanilor tăi.
Aceasta este o componentă cheie
a fiecărei decizii cu privire la ceea ce facem sau nu lansăm.
În 1947, când s-au uitat la asta și
și-au dat seama că era real și și-au
dat seama că habar nu aveau ce este.
Acesta a fost ceva despre care nu puteai vorbi doar
pentru că rolul președintelui Statelor Unite și al
armatei este de a apăra Statele Unite și de a-și proteja cetățenii.
Dacă este ceva împotriva căruia nu
se pot proteja, nu vor ieși și vor spune asta. Nu vor speria pe nimeni.
Ei nu vor să spună publicului
american despre amenințare pentru că nu pot face nimic în privința ei.
A fost doar câteva luni după Roswell că președintele Truman a
semnat Actul de Securitate Națională din 1947, care a
înființat atât Forțele Aeriene, cât și Agenția Centrală de Informații.
Acesta a fost punctul de plecare în care atât CIA, cât
și Forțele Aeriene au început să preia
controlul operațional asupra subiectului UAP.
Dar abia câțiva ani mai târziu, Truman a
semnat Actul Agenției Centrale de Informații,
care a permis într-adevăr, a aprobat CIA să
poată desfășura operațiuni secrete de
informații în afara canalelor normale de supraveghere de rutină.
Practic, să poată rula operațiuni fără ca nimeni să știe.
De la Roswell încolo, strategia de a trata publicul
și de a asigura păstrarea secretului SUA a fost, în
principiu, adoptarea strategiei de a nega totul, de a
nu admite nimic, de a face contra acuzații, de a
scoate narațiuni false, intimidați și discreditați martorii.
În esență, nega, nega, nega.
Stabiliți stigmatizarea
în jurul acestui subiect pentru a preveni orice tip de dezvăluire.
Ordinul executiv 12333 interzice acțiunile ascunse pentru a influența publicul și
mass-media, dar programul de recuperare a accidentelor Legacy a ignorat acest lucru.
De fapt, aceștia influențează
în mod agresiv opinia publică folosind o campanie activă de dezinformare.
Pentru a crea o tradiție a neîncrederii, unde, practic,
începi foarte devreme, „Nu, nah, toți cei care văd OZN-uri sunt nebuni.”
și apoi este încorporat, știi, pentru întreprinderea
mass-media, este încorporat în Hollywood, este construit în public.
CIA a finanțat filme de la Hollywood pentru a crea
acel factor de ridicol pe care îl folosesc și astăzi.
Crezi că recenta creștere a întâlnirilor cu OZN-
Am înțeles întrebarea OZN?
- Da, da! - Hai, omule!
nu sunt...
- Ne-ai spune? - Sunt doar...
Știi, mi-a plăcut filmul E.T., dar o voi lăsa acolo.
Până de curând, nu exista niciun stimulent ca un
aviator naval să se prezinte și să spună: — Asta am văzut.
Și sincer, până de curând, nu a existat niciun stimulent
pentru un senator american să vorbească despre asta pentru
că oamenii s-ar gândi: „Ce sa întâmplat? Tipul ăsta e un ciudat”.
De-a lungul anilor, membrii serviciului militar, oficialii
serviciilor de informații și chiar cetățenii privați au fost
ridiculizati și făcuți să pară nebuni până la punctul în care
oamenii și-au pierdut locul de muncă,
și-au pierdut capacitatea de a-și întreține familiile,
și-au pierdut autorizațiile de securitate.
Acești oameni și-au distrus viața pur
și simplu pentru că au spus adevărul despre ceea ce au învățat sau ce au văzut.
Oamenii care
vin cu asta, simt că și-au luat viața în propriile mâini.
Oamenii spun, ei bine, guvernul nu poate păstra un secret.
Ei bine, există o serie
de programe în care am fost implicat și care nu au fost niciodată dezvăluite.
Adevărul este că oamenii și programele pot fi ținute secrete.
De obicei, este doar din motive personale, dorind să se protejeze.
Aceasta este
cea mai de succes campanie de dezinformare din istoria guvernului SUA.
Ironia este că campania de înșelăciune pentru a crea
stigmatizare a avut un succes atât de mare încât de
fapt a creat din neatenție o nouă problemă neprevăzută.
Stigmatizarea a fost o problemă enormă, deoarece
este de fapt o amenințare la securitatea națională pentru Statele Unite.
Alte țări nu suferă de stigmatizarea pe
care o avem noi, așa că suntem deja, ca americani, în dezavantaj.
Cum ne putem aștepta să menținem un avantaj strategic
când 99,999% din toți oamenii de știință de aici în această țară
nici măcar nu cred că este real?
Știința avansează pe baza schimbului de informații,
iar când totul este legat și ținut apăsat, pur și simplu nu poți face progrese.
Aveai informații încuiate care, sincer, ar putea îmbunătăți viața fiecărei ființe
umane de pe această planetă și ar putea schimba traiectoria speciei noastre.
Aceste informații au
fost și sunt încă blocate de programul de recuperare a erorilor Legacy.
Prea multe informații se află în diferite țevi ale sobei.
Este controlat de diferite baronii
și diferite feude răspândite în întregul regat de securitate națională.
Fiecare vede informația ca putere.
Fiecare este reticent în a împărtăși informații.
L-au tezaurizat. Le place să-l tranzacționeze ca pe o monedă.
Toate aceste lucruri conspiră pentru a ne împiedica
să obținem imaginea de ansamblu și să aducem informațiile împreună.
Este demn de remarcat faptul că Forțele Aeriene nu
au contribuit cu niciuna sau poate doar cu un număr mic de, rapoarte despre UAP.
În ciuda faptului că Forțele Aeriene controlează
cel nord-american Comandamentul Apărării
Aerospațiale, ei sunt responsabili de supravegherea spațiului.
Ei au avioane cu sisteme radar superioare care
operează în aceleași raze de antrenament în
care Marina vede și raportează aceste avioane
și totuși susțin că nu au dovezi în acest sens.
Imaginați-vă că am avut o situație în care
spunem că există submarine neidentificate în
largul coastei Statelor Unite și că singurele
rapoarte pe care le-am primit au fost de la
Forțele Aeriene și Marina nu avea nimic de spus despre asta.
În timpul lui George Administrația W.
Bush, președintele cobora în mod obișnuit la ferma sa din
Stephenville, Texas, și văd raportări despre activitatea UAP în fermă.
F-16 de la o bază a forțelor aeriene din apropiere
au fost alertate să intercepteze acest obiect.
Oamenii de pe pământ au văzut-o.
Așa că cobor și încep să pun întrebări: „Hei, ce ai urmărit?”
„Acționez în numele guvernului SUA și
încercăm să înțelegem ce ați văzut”.
Și ei mă priveau în ochi și mi-au spus: „Jay, nu vă putem spune ce am văzut
pentru că OSI, Air Force Biroul de Investigații Speciale,
a venit aici, ne-a pus să semnăm acorduri de nedezvăluire.”
„Am văzut ceva, ne-am încăierat ceva,
dar nu putem vorbi cu tine despre asta.”
Din punct de vedere istoric, de fiecare dată când un militar
a avut o întâlnire cu UAP, aceasta a fost foarte repede
măturată sub covor și au fost descurajați să vorbească despre asta.
Ei au pus un formular ca formular de nedezvăluire.
A venit năvalnic spre mine. El a spus: „Să nu mai spui asta niciodată”.
— Nu vorbești niciodată despre asta.
Și a arătat foarte clar că este ceva despre
care nu ar trebui să vorbim și să ne ținem gura.
A existat o cultură a tăcerii.
Nu am vorbit cu nimeni despre asta, nici cu soția mea,
nici cu colegii mei, nu oameni pe care i-am cunoscut.
Pur și
simplu au tăcut.
Există ramificații dacă ai divulga cuiva aceste informații.
Am primit o alarmă la cel mai apropiat loc de rachete. Era un obiect
chiar deasupra rachetei nucleare ICBM, chiar deasupra ușii de explozie.
Fără zgomot, niciun sunet.
Și părea un mini soare așezat în aer.
Era de mărimea unei clădiri Super Walmart.
Nu doar un Walmart, Adică un Super Walmart.
Chestia asta a fost uriașă.
Și modul în care s-ar putea suspenda era complet nefiresc pentru ceea ce știm
ca orice poate zbura sau pluti.
Căpitanul se uita, doar privind în sus cu gura deschisă.
Și ridic privirea și văd
acest obiect chiar deasupra tubului de lansare a rachetelor.
Finisaj multifațetat, negru mat, un diamant de formă ciudată.
Absolut tăcut, nu a făcut zgomot. Nu exista nici un mijloc de propulsie.
Cincizeci de picioare în aer, stând absolut nemișcat.
Și a fost uimitor, și ne-am cam uitat unul la altul.
Și eram doar ființe umane care asistăm la ceva extraordinar.
Și în timp ce ne uităm la chestia asta, a dispărut încă din moarte,
și a țâșnit spre orizont și a dispărut.
Accelerație absolut instantanee.
Aveam 60 de camere, astfel încât inginerii de la Boeing și Douglas
putea vedea fiecare milisecundă a aprinderii.
Racheta în cauză pe care am fotografiat-o
era un Atlas D care transporta, ca parte a unui experiment, un focos nuclear fals.
În timp ce zbura,
focosul, pleava, altceva a intrat în cadru.
A tras un fascicul de lumină, și a lovit
focosul, a zburat în sus, a împușcat un alt
fascicul de lumină în jos în focos, a mers așa,
a împușcat sub fascicul de lumină la focos, a intrat aici,
a tras un fascicul de lumină în focos, și apoi a zburat pe drumul în care intrase.
În tot acest timp,
totul în cadrul nostru se mișca cu 8.
000 până la 9.
000 de mile pe oră. Nimic de-al nostru
nu ar fi putut face asta. Ce ar fi putut face asta?
Era această lumină portocalie roșie care plutea deasupra porții din față.
Avea aproximativ 40 de picioare în diametru, un fel de formă ovală.
Și fiecare rachetă anunța o defecțiune a sistemului de ghidare și control.
Rachetele noastre începeau să cadă, așa că i-am lăsat pe toți zece.
Într-un interval de opt zile, am pierdut 20 de rachete nucleare din cauza OZN-urilor.
Vandenberg găzduiește infrastructura care
susține proiectul nostru național de
apărare antirachetă, sistemul care apără
țara noastră de rachetele balistice și armele nucleare.
Deci este una dintre cele mai importante baze pe care le avem.
Pe 14 octombrie 2003, am apărut să lucrez la
Vandenberg Air Force Base și imediat toată
lumea a început să-mi spună despre acest
incident OZN care se întâmplase mai devreme în acea dimineață.
M-am raportat la serviciu, la Baza Forțelor Aeriene Vandenberg.
Am primit un briefing mai devreme în cursul zilei.
Unii contractori Boeing au asistat la o incursiune UAP.
Trei antreprenori Boeing au sunat și au
raportat că un obiect gigantic pătrat roșu
plutea deasupra rampei de lansare la joasă altitudine.
Nu făcea zgomot,
nu avea semne evidente de propulsie și doar plutea în tăcere.
A fost o încălcare foarte gravă a securității zonei.
Și ni s-a spus să fim vigilenți când eram în tura în acea noapte.
Și mi-am petrecut cea mai mare parte a zilei
conducând în jurul bazei căutând aceste obiecte.
Mai târziu în noaptea aceea, eu și cinci membri ai forțelor
de securitate, am observat o lumină strălucitoare apropiindu-se de bază.
Pe măsură ce s-a apropiat, lumina nu mai era
vizibilă și era masivă, de mărimea unui
teren de fotbal, de formă aproape dreptunghiulară.
Pur și simplu plutea acolo.
Fără sistem de propulsie, fără ferestre. Era negru mat.
L-am observat încă 45 de secunde.
Și apoi s-a deplasat la mii de mile pe oră în sus de coastă.
Am vorbit cu toți martorii direcți, peste o duzină de
oameni și chiar și din diferitele lor puncte de vedere,
toți au spus aceeași poveste. Toți au văzut același lucru.
Activitatea UAP în jurul armelor nucleare nu este o problemă istorică.
Este o problemă în curs de desfășurare.
În ciuda negării de lungă durată din partea Forțelor Aeriene ale
Statelor Unite, acum avem atât foști, cât și actuali oficiali
foarte înalți ai Forțelor Aeriene, care declară pentru conștient
că, de fapt, Forțele Aeriene au avut o implicare de lungă durată în UAP.
Am servit în Forțele Aeriene timp de aproximativ 32 de ani, iar ultimul
meu loc de muncă în Forțele Aeriene a fost șef al Forțelor Aeriene de
Informații, înainte de a deveni director al Agenției de Informații pentru Apărare.
Când am servit în Forțele Aeriene, a existat un
program activ de urmărire a activităților
anormale care, știi, nu ne-am putea explica altfel.
Multe dintre ele erau conectate cu zonele din vest, în special, zona 51.
Pe măsură ce Congresul a aflat mai multe despre Programul Legacy, ei
și-au dat seama cât de puternici și influenți au devenit antreprenorii de apărare.
Pe măsură ce ne uităm la structura reală a
interacțiunii dintre guvern și industria privată în
această zonă UAP, de-a lungul anilor, aceasta s-a
transformat, a trecut în ea fiind în mare parte sub egida contractorilor.
Dacă faci ceva în cadrul guvernului, în cele
din urmă poate fi accesat prin Legea privind libertatea de informare.
Dar dacă faci ceva prin contractori, ei nu
sunt disponibili prin intermediul Legea privind libertatea de informare.
Am fost implicat în proiecte în care ne-am asigurat că
materialul este sub eticheta contractorului, astfel
încât să nu poată fi accesat cu ușurință de către public.
Dar ce se întâmplă cu guvernul, ai nevoie de continuitate.
Oamenii se mută, oameni mor, oamenii se pensionează.
Deci, ceea ce se va întâmpla este că aveți aceste eforturi
Legacy în desfășurare în partea contractanților
guvernamentali care implică UAP.
Și apoi eu, oficialul guvernamental responsabil de acest
program, plec și altcineva îmi ia locul, și acea persoană
ar putea avea un pic de conștientizare că acest proiect a existat.
Dar apoi sunt înlocuiți
de o a treia persoană care habar nu are că proiectul a existat.
Dar entitatea corporativă care a primit
această tehnologie încă încearcă să o
dezvolte și astfel au început să o comercializeze.
Unele lucruri încep să se scurgă în aceste inovații
grozave pe care o companie le vin și cu care câștigă
bani, iar ei susțin că le aparține lor și că este proprietar.
Și oamenii din guvern care știu de unde
a venit inițial, au dispărut de mult, iar succesorii lor nu au idee că a fost acolo.
Și astfel puteți începe
să prevedeți unde creați în mâinile corporative o cantitate extraordinară de putere.
Riscul real în transferul de tehnologie care nu ne este utilă astăzi către o
entitate corporativă.
De-a lungul deceniilor, acea entitate corporativă
ajunge să dețină și să controleze accesul la ea pentru
propriile scopuri, nu în scopuri de securitate națională.
În consiliile guvernamentale, trebuie să ne ferim de
dobândirea unei influențe nejustificate, fie că este
căutată sau necăutata de complexul industrial militar.
Potențialul
pentru creșterea dezastruoasă a puterii deplasate există și va persista.
Nu trebuie să lăsăm niciodată ca greutatea acestei combinații
să ne pună în pericol libertățile sau procesele democratice.
Motivul pentru care democrația noastră
este atât de puternică pentru că este a poporului și a oamenilor și pentru oameni.
Nu este acceptabil să ai părți secrete ale guvernului pe care nimeni nu le vede vreodată.
Ar fi de neconceput.
Este împotriva constituției noastre și este greșit.
Informațiile non-umane nu sunt informații guvernamentale, iar guvernul
nu ar trebui să păstreze aceste cunoștințe de la oameni.
Înainte de a muri, am avut
privilegiul să-l văd pe senatorul
Harry Reid de câteva ori în reședința sa privată.
Mi-a explicat că i s-au
oferit odată informații despre Programul Legacy, dar i s-a refuzat accesul.
Era supărat de asta.
Și când a venit oportunitatea de a
sponsoriza AATIP, el a sărit pe
oportunitate pentru a se asigura că
Congresul și guvernul au vizibilitate asupra acestui subiect.
Și sincer,
nu am fi unde suntem astăzi dacă nu ar fi curajul senatorului Harry Reid.
De ce guvernul federal a acoperit toți acești ani,
a pus plăcuțe de frână pe tot, l-ai oprit?
Cred că este foarte, foarte rău pentru țara noastră.
Ar trebui să studiem chestiile astea? Răspunsul este da.
Și despre asta a fost vorba.
Timp de decenii, guvernul nostru a presupus că
trebuie să existe diferite tehnologii exotice
responsabile pentru fiecare dintre observabile,
dar oamenii de știință au realizat că o
tehnologie inovatoare ar putea fi de fapt responsabilă pentru tot.
Cu suficientă energie, ai putea crea o bulă,
o bulă warp în jurul unei nave spațiale care
ar avea o proprietate spațiu-timp diferită în
interiorul bulei decât în exteriorul bulei.
Acest câmp
energetic ar izola complet ambarcațiunea de mediu.
Deci
ai putea întreba atunci, cum avansează de fapt ambarcațiunea în bula sa?
Ambarcațiunea din interiorul bulei are o
modalitate de a modifica proprietățile bulei pentru a-și schimba direcția de mișcare.
Astfel încât să ai o apăsare în jos
în față și o apăsare în sus în spate.
Așa că ar fi ca și cum ar fi călărind spațiu-timp
în același mod în care un surfer ar călări un val în ocean.
Și observăm viteza hipersonică și accelerația
instantanee, iar motivul este că timpul se mișcă
diferit pentru oamenii din interiorul bulei față de cei din afara bulei.
Oricine se află în interiorul ambarcațiunii ar avea impresia că merge doar cu el.
Ei nu ar simți efectele a ceea ce pare
a viteze și accelerații care ar transforma o ființă umană în budincă.
Această descoperire poate fi cheia călătoriei
interstelare, în care doriți să călătoriți pe
distanțe lungi fără a lua cantități enorme de timp subiectiv.
De asemenea, am avea o observabilitate scăzută,
deoarece bula acționează ca o barieră între două medii spațiu-timp.
Acest lucru ar elimina sau ascunde majoritatea
semnăturilor cunoscute ale tehnologiilor convenționale.
Acesta este motivul pentru care radarul ar avea dificultăți în urmărirea unei nave,
deoarece semnalul de la radar ar fi distorsionat de câmpul energetic din jurul navei.
Semnăturile radar s-au mutat
literalmente în jurul bulei și nu se reflectă înapoi la emițătorul radar.
Deci, nu este surprinzător când cineva
face o fotografie a unui UAP, constată că obține o imagine neclară și distorsionată
pentru că de fapt fac o fotografie printr-o barieră spațiu-timp.
Ceea ce s-a întâmplat recent este că ne-am
modernizat sistemele de senzori ale aeronavelor noastre de luptă.
Și aceste imagini care sunt acum preluate cu sistemele noastre de
senzori avansate, putem începe să vedem structura reală a câmpului
energetic din jurul navei, ceea ce în trecut nu ar fi putut să o facă.
Am observat, de asemenea, călătorii transmediu, deoarece
ambarcațiunea se mișcă în propriul spațiu-timp, iar
mediul exterior prin care se mișcă este lipsit de importanță.
Acest lucru ar permite
unei nave să treacă fără probleme din spațiu prin atmosferă în apă.
Și ar putea face acest lucru deoarece bula de urzeală care îi
înconjoară deviază moleculele de aer sau moleculele de apă oceanică
în jurul navei, astfel încât să se poată mișca fără efort prin orice mediu.
De asemenea, observăm antigravitația, deoarece câmpul gravitațional al
Pământului nu mai are niciun efect asupra navei din interiorul bulei sale spațiu-timp.
Acesta este motivul pentru care o ambarcațiune nu are nevoie să spunem,
motoare sau aripi sau alte aspecte pe care le-am asocia cu o ambarcațiune.
care trebuie să zboare în atmosferă.
Este cu adevărat deconectat de atmosferă.
Și câmpul energetic asociat cu aceste ambarcațiuni
provoacă un val de radiații foarte energetic, motiv
pentru care oamenii care se apropie prea mult de un
UAP pot experimenta efecte biologice dăunătoare oamenilor.
Acum că înțelegem că aceste ambarcațiuni există într-un mediu
spațiu-timp care este diferit de mediul exterior spațiu-timp,
acest lucru poate începe să explice observațiile afirmate de
către militarii care s-au apropiat și s-au urcat într-o
ambarcațiune și au descoperit că timpul curge într-un ritm
diferit în interiorul ambarcațiunii decât timpul care curge în afara ambarcațiunii.
Ei cred că sunt acolo doar pentru câteva
minute, când ies în afara navei, au trecut
câteva ore, așa că au impresia că au timpul pierdut.
Sau, în mod similar, în ceea ce privește
dimensiunea ambarcațiunii, dacă cineva este în
afara ambarcațiunii și arată ca o ambarcațiune
mică și intră înăuntru, este de dimensiunea unui stadion de fotbal.
Odată ce ți-ai dat seama
că spațiul și timpul sunt concepute pentru a fi diferite
în interiorul ambarcațiunii decât în ​​afara
ambarcațiunii, atunci aceste anomalii pe care oamenii
le raportează și care sună complet absurd pot avea de fapt sens.
Problema principală este care este furnizarea lor de energie?
Pentru că dovezile pentru cantitatea de energie pe care o folosesc pe unitatea
de timp depășesc atât de mult orice nivel de putere pe care le putem genera.
UAP-urile au prezentat
caracteristici de performanță de propulsie care implică generarea a 1.
100 de miliarde de wați de putere.
Aceasta este de peste 100 de ori
puterea zilnică de energie electrică generată în SUA.
Lasă asta să se cufunde.
De o sută de ori mai
mult decât producția
zilnică de energie a
întregii națiuni.
Există două ipoteze predominante despre modul în care UAP-urile creează
energia care deformează spațiu-timp în jurul lor, și una este că nava
spațială poate produce, propria sa bulă de energie de vid în jurul navei,
care este cunoscută și sub numele de energie de punct zero.
Iar celălalt este că ambarcațiunea ar putea folosi
încrucișarea cuantică pentru a apela la o sursă îndepărtată
de energie. Dacă putem înțelege tehnologia pe care o observăm,
ea are atât de multe efecte potențial benefice,
inclusiv energie curată.
Vedem aceste ambarcațiuni
făcând lucruri incredibile și nu este vorba de inginerie cu ardere.
Aceasta este o tehnologie care ar putea înlocui petrolul,
gazul și cărbunele și ar putea proteja planeta noastră pentru generațiile viitoare.
Cum putem folosi aceste tehnologii și toate
capabilitățile care provin din ele, nu pentru a
lupta într-un război, dar să ne creștem nivelul de
trai, știi, să ne creștem capacitatea de a ajunge din loc în loc.
Putem vorbi mai mult
despre teleportare, am putea vorbi mai mult despre, Călătorii hipersonice.
Fiind capabil să ducă ființele umane la
următorul pas evolutiv, care sunt stelele,
fiind capabil să exploreze noi sisteme stelare și planete.
Pe de altă parte, ar trebui să
cântărești consecințele împărtășirii,
cu lumea, știind că există actori răi acolo.
Dacă adversarii noștri ar avea acces la aceleași tehnologii,
ar putea transforma asta în unele foarte, arme de distrugere în masă foarte puternice.
Ai putea pune o bombă nucleară în interiorul unuia dintre
aceste lucruri și să o lași să zboare printr-o clădire, prin beton, prin oțel,
oriunde vrei tu, oriunde în lume.
Vrem să vorbim despre asta în mod public și să încurajăm
oamenii să vorbească despre asta, dar în timp ce vorbim
despre asta în mod public, adversarii noștri sunt atenți la
indicii de context pentru a pune laolaltă lucrurile despre
posibilele tehnologii pe care le avem și la care ei nu au acces.
Deci este o linie fină.
Aș opta
pentru ca orice nouă sursă de energie să devină o problemă umanitară.
Că ar trebui să fie deschis.
Și știm cum să facem asta. Am făcut asta cu energia nucleară.
Dacă capacitățile existente ajung în
prim-plan și devin cunoscute lumii,
s-ar putea foarte bine să fie în beneficiul omenirii.
În timp ce Congresul aflase multe despre Programul
Legacy, avertizorilor încă le era frică să
dezvăluie cele mai secrete detalii despre
tehnologia UAP și corpurile non-umane aflate în posesia programului.
Am intervievat oameni care ar fi avut
dovezi sau contact direct direct cu
materialele sau cu un program în sine.
Ei au
lucrat la meșteșuguri din afara acestei lumi, dar până...
au scurs un videoclip înainte de a se
sinucide împușcându-se în ceafă de patru
ori, pur și simplu nu știu dacă asta o să iasă.
Acei oameni a căror sarcină este să se asigure că informațiile nu
vor fi difuzate vor folosi orice instrument pe care îl pot găsi
pentru a încerca să-i convingă pe oameni că nu ar trebui să se prezinte.
Avem oameni care au autorizații foarte mari atât astăzi,
cât și în trecut, care au făcut o muncă cu adevărat
importantă pentru guvernul nostru sau continuă să facă o
muncă importantă pentru guvern, care au prezentat unele
afirmații despre faptul că SUA au recuperat în trecut
materiale exotice și apoi am reproiectat aceste materiale
pentru a face progrese în propriile noastre apărări și tehnologii.
Și că au semnat acorduri conform cărora vor primi
închisoare sau, în unele cazuri, unii oameni susțin
că le-ar costa viața dacă vor vorbi despre aceste lucruri.
Când am un denunțător care iese în față, care
îmi spune că le este frică de viața lor și că
oamenii au fost răniți protejând și ascund
aceste informații, asta îmi dă motive de îngrijorare.
Hotărât să ajungă la adevăr, Chris Mellon a fost cel
care a condus acuzația pentru a ajuta Congresul să
elaboreze protecții fără precedent pentru avertizorii UAP.
Și în decembrie 2022, președintele
Biden a semnat legislația în lege.
Deci, chiar și pentru cei care au semnat NDA, ei încă au
dreptul și o oportunitate de a vorbi despre asta într-un mod
foarte sănătos și productiv, care informează publicul american.
Susține Bombshell de la un denunțător militar, epava
OZN recuperată de SUA a fost păstrată clasificată de
un program guvernamental secret timp de zeci de ani.
Grupului operativ UAP i s-a refuzat accesul la, un
program larg de recuperare a accidentelor, preluând vehicule
tehnice de origine non-umană, numiți-i navă spațială dacă doriți.
Vehicule de origine exotică non-umană care fie au aterizat, fie s-au prăbușit.
L-am ales pe Dave Grusch să facă parte din grupul meu operativ UAP.
Tot ce a descoperit Dave este adevărat, dar abia zgârie suprafața.
Există o campanie sofisticată de dezinformare care
vizează populația din SUA, care este extrem de lipsită de etică și imorală.
Au fost uciși oameni pentru a proteja secretul?
Era o preocupare continuă.
Dave a lucrat neobosit în culise
și cu Congresul, și chiar băteam ursul.
Făceam multe progrese.
Primisem o mulțime de informații către Congres,
și nu a fost neapărat simbiotic
cu Programul Legacy în dorinţele lor.
Îmi amintesc într-o seară, stăteam cu soția mea pe veranda din față,
și am primit un apel.
Am recunoscut vocea unui prieten de-al meu,
și s-a întâmplat să fie unul dintre angajații de pe Deal,
și a fost foarte zguduit și a spus:
— Ascultă, am avut o întâlnire foarte interesantă pe Deal.
Și o persoană extrem de, extrem de înaltă în guvernul SUA
din comunitatea de informații a spus Congresului, pentru a fi
că a existat un comitet format din 27 de persoane,
și nu am de gând să intru în nume de cod aici,
care se gândeau la ideea de a folosi măsuri extreme
să-l fac pe David și pe mine la tăcere.
Omoară-ne.
Acum, oamenii spun, — O, haide, asta e conspirație.
Nu, nu este.
Am mai făcut-o.
În anumite circumstanțe, am ucis americani fără un proces echitabil.
Dacă sunt o amenințare
clară și prezentă pentru securitatea națională, putem ucide americani.
Acum, nu se face foarte des, dar putem.
Fără un proces echitabil, ei doar puf, dispar, nu?
Deci iată-mă.
Dacă peste o lună voi ajunge să plutesc undeva în Potomac, știți ce s-a
întâmplat. Știi ce sa întâmplat. Acesta este adevărul.
Ce altceva vrei să știi?
Anul trecut, House Intelligence Comitetul a organizat o audiere cu privire la UAP.
Au adus niște birocrați de la Pentagon care au avut doar două răspunsuri
la întrebările care le-au fost adresate. „Nu știu” sau „Asta e clasificat”.
Această audiere va fi diferită.
De data aceasta, am avut martori credibili care au depus
mărturie în fața Congresului și a poporului american sub jurământ.
Acesta a fost un moment extraordinar de mândru pentru mine și pentru
colegii mei, să văd cum focul pe care l-am pornit continuă să crească.
Audierea subcomitetului privind fenomenele
anormale neidentificate sau UAP-uri va intra în ordine.
Realitatea este că publicul american merită să știe.
Și mai bine ai grijă la un guvern care
nu are încredere în oamenii săi pentru
că nu se știe ce vor trage asupra ta.
Este foarte important să fim aici într-un mod bipartizan pentru a
avea această conversație, care este despre securitatea națională.
Publicul american are dreptul de a învăța despre tehnologii de
origini necunoscute, inteligență non-umană și fenomen inexplicabil.
Juri sau afirmi solemn că mărturia pe care urmează să o dai
este adevărul, întregul adevăr și nimic altceva
decât adevărul, așa că ajută-ți Dumnezeu?
- Da. - Da.
În timpul îndatoririlor mele oficiale, am fost informat despre un program
de inginerie inversă și de recuperare a accidentelor UAP de mai multe decenii.
Am speranța că acțiunile mele
vor duce în cele din urmă la un rezultat pozitiv al transparenței sporite.
În primul rând, vedeam cuburi gri închis sau negre în interiorul
unei sfere clare, unde vârful sau vârfurile cubului atingeau interiorul acelei sfere.
De când evenimentele au avut loc inițial,
am aflat că obiectele au fost detectate în
esență acolo unde se desfășoară toate
operațiunile, operațiunile marinei în întreaga lume.
Aceste obiecte au
fost observate timp
de peste două
săptămâni coborând de la peste 80.
000 de picioare, coborând rapid până la 20.
000 de picioare, stând ore în șir și apoi mergând înapoi în sus.
Abia în 2009, când Jay Stratton m-a contactat pentru a investiga.
Fără ca toți să știe, a făcut parte din programul
AATIP din Pentagon. Cunoașteți persoane care participă
la programe de inginerie inversă pentru ambarcațiuni non-terestre?
Personal, da.
Crezi că guvernul nostru este în posesia UAP-uri?
Știu locațiile exacte.
De fapt, i-am avut pe cei cu cunoștințe
de primă mână, să ofere o dezvăluire protejată inspectorului general.
Avem corpurile piloților care au pilotat această navă?
Produsele biologice au venit cu unele dintre aceste recuperări. Da.
- Produse biologice non-umane? - Non-uman.
Mă întrebam dacă ați putea vorbi puțin despre
interacțiunea dintre companiile contractante de
apărare și orice programe sau activități legate de UAP.
Antreprenorii, „îndoitorii de metal”, ca să spunem așa,
ei sunt cei care realizează performanțe specifice pe contractele guvernamentale.
Cum se finanțează un astfel de program?
Deturnarea fondurilor.
Înseamnă asta că există bani în buget
care sunt programați pentru a merge la
un program, dar nu, si se duce la altceva?
Da, am cunoștințe specifice despre asta.
Domnule Graves și Fravor, în cazul în
care întâlnirile voastre ar fi devenit
ostile, ați fi avut capacitatea de a vă apăra?
- Absolut nu, domnule. - Nu.
Ceea ce am experimentat a depășit cu mult știința
materialelor și capacitățile pe care le aveam la acea
vreme, pe care le avem în prezent sau o vom avea în următorii 20 de ani.
Nu avem nimic care să se poată opri în aer și să
meargă în cealaltă direcție și nici nu avem nimic
care să poată, ca în situația noastră, coborâți
din spațiu, întâlniți timp de trei ore și întoarceți-vă.
Este posibil ca aceste UAP-uri să ne cerceteze capacitățile, da sau nu?
- Domnule Graves? - Da.
- Grusch? - Da, sigur.
Aveți cunoștințe personale despre oameni care au fost răniți sau răniți
în eforturile de a acoperi sau ascunde aceste tehnologii extraterestre?
Da.
Personal.
A fost cineva ucis despre care știi?
trebuie să fiu atent.
Am îndrumat oamenii cu aceste cunoștințe către autoritățile competente.
În mod clar, există o amenințare la adresa
securității naționale a Statelor Unite ale Americii.
Martori curajoși aici.
Au depus un jurământ să susțină constituția Statelor Unite
și dadgummit, o fac, și le avem o datorie de recunoștință.
Pe Capitol Hill, astăzi, un apel bipartizan
pentru mai multă transparență guvernamentală cu privire la OZN-uri.
Unul a fost întrebat despre corpurile extraterestre,
alți doi au vorbit despre a vedea UAP-uri.
Guvernul SUA operează un program de recuperare a
accidentelor OZN și are un OZN și rămășițele „un
piloți non-umani sau non-umani în posesia sa”.
Și când Dave Grusch a spus cuvintele
biologice non-umane, s-a auzit un gâfâit.
Am lucrat cu David Grusch când am contribuit amândoi la grupul
operativ UAP, și tot ceea ce a spus sub jurământ Congresului și
ceea ce a susținut în plângerea sa de anunț este 100% adevărat.
Un raport al Pentagonului detaliază o creștere dramatică a observărilor OZN.
Pentagonul și-a lansat astăzi raportul despre observările
OZN-uri, spunând că încă 366 de observări au fost investigate din 2021.
Acum, Departamentul Apărării admite
nu doar câteva incidente, sute de
incidente, zeci de incidente cu mai
multe sisteme de senzori, mai mulți martori.
Un grup de lucru NASA organizează prima sa întâlnire despre OZN-uri.
NASA a comandat o echipă de studiu independentă
să examineze fenomenele anormale neidentificate,
și aceasta este prima dată când NASA ia măsuri concrete pentru
a analiza în mod serios UAP.
Suntem singuri? Personal, nu cred că suntem.
Nu eram pregătit pentru numărul de incursiuni pe care le văd.
Această capacitate
de fuziune depășește cadrul operațional pe care îl avem pentru a o aborda.
De când omenirea a început să dezvolte energia
atomică, a existat o activitate constantă UAP în
locurile implicate în procesul atomic și nuclear.
Am evoluat tehnic mai mult în ultimii 80 de ani decât
în ​​ultimii 200.
000
de ani.
Și creșterea activității UAP a
crescut în conformitate cu
progresul nostru în valorificarea energiei.
Ne-am dat seama că suntem pe calea exploatării nivelurilor de
energie necesare pentru a deforma spațiu-timp, și UAP au
observat și au fost în mod clar interesați de progresul nostru rapid.
În ciuda dezvoltării masive de tehnologii noi,
nu vedem o creștere morală echivalentă în modul în care ne confruntăm unul cu celălalt.
Încă invadăm națiuni suverane. Încă amenințăm cu război nuclear
la optzeci de ani de la lansarea bombelor atomice
care a vaporizat sute de mii de ființe umane.
Să recunoaștem, suntem o specie violentă.
Deci, dacă aș fi o specie de altundeva, chiar
dacă aș fi o specie ascunsă pe planetă care a
văzut cum urcăm această curbă a, știi, energie
atomică și energie nucleară, și apoi încep să
realizeze ce este nevoie pentru a face genul
lor de tehnologii cu deformarea timpului și
deformarea spațiului și așa mai departe, îmi
pot imagina că ar putea fi văzută ca o
amenințare pentru o altă specie, deoarece ar
recunoaște că odată ce este doar o chestiune de
timp și vor face ceea ce facem noi și atunci va trebui să ne ocupăm de ei.
Așa că nu mă surprinde că cea mai mare
prioritate a lor ar fi să identifice ce
amenințări s-ar putea confrunta pentru a afla totul despre ei.
Acest tipar de activitate mi se pare cu totul logic.
Mi se pare a fi o prelungire a procesului
evolutiv care guvernează viața în mare măsură așa
cum o știm, care este autoconservarea este numărul unu.
Când aud povești despre închiderea fiecăreia dintre site-urile de arme nucleare
sau pornit, ceea ce îmi spune asta este ceva destul de interesant.
În primul rând, ceva are o tehnologie capabilă
să intre în sistemele noastre de arme nucleare
la distanță în moduri pe care nu le înțelegem.
Bine, asta e doar capacitate.
Dar pui întrebarea despre intenție, cel puțin,
ceea ce îmi spune este că ei ne arată ce
ne pot face în voie sau cu noi sau ne pot opri.
Acum, nu ne-au împiedicat să aruncăm în aer ceva în Japonia.
Nu au oprit prima dintre bombe.
La un anumit nivel, ei sunt dispuși să ne lase
să vedem consecințele acțiunilor noastre.
Dar la un alt nivel, sunt dispuși să ne arate și că „S-ar
putea să crezi că ne-ai putea răni într-o zi, dar nu poți”.
„Putem să ajungem și să vă oprim
sau să vă facem să vă aruncați în aer unul pe celălalt”.
„Pentru că la sfârșitul zilei, ne stai
în cale și chiar începi să ne enervezi”.
Deci, deși s-a raportat că unii dintre piloții noștri de luptă
au urmărit aceste obiecte și chiar au tras cu rachete în ele,
nu a existat un fel de represalii negative puternice.
Așa că ar fi destul de ușor să ajungi la concluzia că sunt prietenoși,
si asta e bine, și nu există nicio amenințare reală acolo.
Dar adevărul este că, trebuie să ții cont, ei bine,
in ce conditie, știi, asta s-ar putea schimba.
De exemplu, dacă aveți furnici
în fundul curții tale, nu sunt o amenințare pentru tine,
deci e bine, dar dacă vin și îți invadează casa,
dintr-o dată sunt o amenințare.
Și așa ar putea fi la fel și în această situație.
Deci cel puțin în industria de apărare și informații,
automat ne asumăm ce e mai rău pentru că vrem să fim pregătiți
împotriva celui mai rău dacă ar trebui să se întâmple.
Există o îngrijorare în comunitățile de apărare și informații
că UAP-urile au efectuat supraveghere pe termen lung
de progres tehnologic uman pentru posibilitatea de care ar putea avea nevoie
să intervină pentru a preveni un conflict între noi și ei.
Unul dintre motivele pentru care sunt atât de înflăcărat în legătură cu
această problemă este pentru că cred că are potențialul de a schimba
perspectiva și perspectiva liderilor mondiali și a populațiilor acelor țări
de a vedea mai mult din ceea ce avem în comun
și provocările cu care ne confruntăm împreună.
Dacă vom supraviețui ca specie,
avem nevoie de niveluri fără precedent de colaborare internațională.
Mă gândesc uneori cât de repede ar dispărea diferențele noastre la nivel
mondial dacă ne-am confrunta cu o amenințare extraterestră din afara acestei lumi.
Thomas Jefferson a spus odată:
„Nu sunt un avocat al schimbărilor frecvente ale legilor și constituțiilor”.
„Dar legile și instituțiile trebuie să
meargă mână în mână cu progresul minții umane”.
„Pe măsură ce aceasta devine mai dezvoltată, mai
luminat, pe măsură ce se fac noi descoperiri, se
descoperă noi adevăruri și se schimbă manierele și opiniile.”
„Odată cu schimbarea circumstanțelor, instituțiile
trebuie să avanseze și pentru a ține pasul cu vremurile”.
Conducerea noastră actuală din Senat simte la fel ca și părinții noștri fondatori.
Și pe tot parcursul toamnei anului 2023, eu și colegii
mei ne-am întâlnit cu conducerea Senatului pentru a le
ajuta să le clarifice faptele în timp ce luptau pentru
cel mai istoric Legislația UAP pe care am avut-o vreodată.
Niciodată în istoria națiunii noastre nu am văzut vreun
tip de legislație referitoare la UAP care să fie atât de
detaliată și specifică și la fel de directivă ca aceasta.
Guvernul Statelor Unite a strâns o mulțime de informații despre UAP-uri de-a
lungul mai multor decenii, dar a refuzat să le împărtășească poporului american.
Este greșit și, în plus, generează neîncredere.
Credem că există informații și date care au fost colectate
de mai mult decât de Departamentul Apărării,
ci și de alte agenții ale guvernului federal.
Informațiile despre UAP au fost, de asemenea, ascunse
de la Congres, ceea ce a fost o încălcare a legilor
care impun notificarea completă a ramurii legislative.
Proiectul de lege la care am lucrat cu Senator Rounds a
oferit o soluție de bun simț,
Anomalul neidentificat Actul de divulgare a fenomenelor.
Aceasta ar fi cea mai agresivă măsură pe care am văzut-o,
sincer, vreodată în istorie, când vine vorba de dezvăluirea
despre ceea ce știe și are guvernul, în ceea ce privește UAP-urile.
Măsura ar oferi guvernului federal controlul asupra
tuturor tehnologiilor recuperate de origine
necunoscută și dovezi biologice ale inteligenței non-umane.
Domeniul eminent permite guvernului SUA să preia
controlul asupra oricărui lucru din motive de
securitate națională sau pentru îmbunătățirea poporului american.
O cerință ca măsură de transparență pentru ca guvernul să
obțină orice material UAP recuperat sau resturi biologice
care ar fi putut fi furnizate unor entități private în
trecut și, prin urmare, ascunse de Congres și poporului american.
Secțiunea de domeniu eminent nu a fost creată accidental.
A fost conceput pentru a fi introdus acolo
în mod clar pentru a ne prezenta așteptările.
Contractorii pot avea informații pe care le-au deținut
sau materiale pe care le-au deținut pe o perioadă lungă
de timp, iar acesta este modul nostru de a le aborda și
de a clarifica faptul că ar trebui să fie livrate
într-un mod adecvat și că trebuie să negocieze cu noi acum.
Totuși, planul
lor bipartizan pentru mai multă transparență primește o respingere majoră.
Contractorii din apărare dau bani în mod legal multora
dintre colegii mei, care oferă o mare parte din respingerea acestui lucru.
Din industria de apărare
vin mulți bani pentru a-i sprijini pe aleșii în campaniile lor.
Și atunci când va veni timpul ca acești
oficiali aleși să încerce să ajungă la fundul lucrurilor, sunt compromisi.
Ceva cu capabilitățile de a călători în ani-lumină, care
nu arată o semnătură de căldură și capabilitățile
energetice ale acesteia, care ar scoate Pentagonul din afaceri.
Nu am duce aceste războaie fără valoare în străinătate pentru petrol
iar băieții și fetele americane nu ar muri.
Ar scoate din afaceri porcii de război.
Din pacate, a existat prea multă rezistență și
elementele cele mai istorice ale legislației propuse nu au devenit lege.
Avem o mare mizerie pe mâini.
Avem 80 de ani de minciuni și înșelăciune care,
sincer, au distrus viețile multor oameni și
nimeni nu vrea să-și asume responsabilitatea pentru asta.
Acesta nu este un efort aici pentru a ieși și a pedepsi pe cineva.
Dar, cu toate acestea, ar trebui să știm ce au învățat,
contribuabilii au plătit pentru asta.
Și cred că oferirea de amnistie este extrem de importantă.
Lasă trecutul să rămână în trecut, apoi mergi colectiv înainte.
Este esențial să continuăm să lucrăm la propunerea noastră.
Aș dori doar să-i recunosc dragul meu prieten, regretatul Harry Reid, un
mentor căruia i-a păsat foarte mult această problemă.
Așa că se uită în jos și ne zâmbește, dar ne
impune și să facem restul, ceea ce vom face
tot ce ne stă în putință pentru ca să se întâmple.
Dar acolo unde era fum, a fost un incendiu, iar Congresul este acum conștient de asta.
Și așadar, ceea ce ne permite să facem este
să încercăm vagoanele și să încercăm din nou.
Bun venit la audierea istorică de astăzi.
Există anumite persoane care nu au
vrut să aibă loc această audiere pentru că se temeau de ceea ce ar putea fi dezvăluit.
Juri solemn să afirmi că mărturia pe care urmează
să o dai este adevărul, întregul adevăr și nimic
altceva decât adevărul, deci sa te ajute Doamne?
Da.
Guvernul a condus în secret Programe de recuperare a erorilor UAP? Da sau nu?
Da.
Au fost concepute pentru a identifica și a inversa ambarcațiunile extraterestre, da sau nu?
Da.
Secretul excesiv a dus la abateri grave împotriva
funcționarilor publici loiali, personalul militar și
publicul pentru a ascunde faptul că nu suntem singuri în cosmos.
SUA deține tehnologii UAP, la fel ca și unii dintre
adversarii noștri.
Ne aflăm în mijlocul unei curse secrete a înarmărilor de mai multe decenii.
Unul finanțat din dolari alocați greșit al contribuabililor
și ascuns reprezentanților noștri aleși și organismelor de supraveghere.
Acum
că știm că UAP interacționează cu umanitatea, nu ar trebui să închidem ochii,
ci în schimb înfruntă cu îndrăzneală această nouă realitate și învață din ea.
Una dintre cele mai importante acțiuni care pot fi întreprinse în
legătură cu expunerea adevărului UAP este combaterea stigmatizării.
Personalul NASA care face un pas înainte și care participă la
astfel de discuții ar face o declarație puternică comunității
științifice că UAP ar trebui luat în serios și cercetat în consecință.
Pentru viitoarea administrație și Congres, vă spun,
avem nevoie de transparență publică imediată, iar
această audiere este un pas important în această călătorie.
Adevărul este acolo.
Trebuie doar să fim suficient de îndrăzneți și suficient de curajoși pentru a face față.
America își dorește pizza în 30 de minute sau mai
puțin și cam asta este capacitatea noastră de atenție.
Și cred că programul Legacy este...
Ei cred că America își va atrage atenția în
altă parte și pur și simplu nu cred că este cazul.
Cred că am lăsat siguranța.
Cred că poporul american este gata să primească adevărul.
Stând aici într-o clădire a Senatului,
recunoscând ce schimbare a avut loc, nu m-am
gândit niciodată că voi vedea această zi venind sincer.
Și acum că îl văd aici, am o speranță
incredibilă că se va filtra în societatea
noastră, unde toată lumea își dă seama că
specia umană se află de fapt într-o oală
de topire a multor specii de-a lungul galaxiei.
Ceea ce mă aștept să iasă din asta
este, în primul rând, o mai mare apreciere a ceea ce înseamnă să fii om.
Și pentru mine, acest tip de schimbare a caracterului
uman este probabil mai semnificativ decât ceea ce putem
învăța despre atomi și molecule și sistemele de propulsie.
Nepoții mei vor crește ținând
cont și gândindu-se la faptul că
universul, este plin de viață.
Suntem în pragul unei înțelegeri complet diferite a
universului și a locului nostru în el și a
oportunităților și posibilităților tehnologice care
au fost obiectul science fiction-ului cu doar câțiva ani în urmă.
Oamenii din spatele Programului Legacy cred
cu adevărat că secretul este atât de intens
încât nu îl pot împărtăși poporului american.
Pot exista aspecte ale acestui lucru
care sunt atât de intense încât să nu le poată împărtăși.
Cu toate acestea, cred că faptul de bază că nu suntem
singuri în univers, îl putem împărtăși cu poporul american.
Ne putem descurca în acest moment.
Sperăm că într-o zi, poporul american va afla
povestea mai mare și cum ne afectează pe toți.
Vreau să spun poporului american ceea ce știu, dar nu pot
pentru că marea majoritate a acestora rămâne foarte clasificată.
Simt o presiune extraordinară să împărtășesc
ceea ce pot pentru că știu că va veni un moment
în care toți ne-am dori să fi făcut lucrurile altfel.
Acel moment este iminent, iar când va veni acel moment, știu că
oamenii vor spune: „Mi-aș fi dorit să-mi fi spus cineva mai devreme”.
Amintiți-vă, din câte am ajuns, încă abia
începem cea mai mare schimbare de
paradigmă din istoria omenirii, vârsta dezvăluirii.