- Tata! - În niciun caz nu oprim mașina.
Dar nu vrem să ne oprim. Vrem să știm dacă suntem cuminți?
Da, da, sunteți cuminți. Hai Toby, dă-le și lor o ciocolată.
Mulțumesc.
- Dar nu e jumătate. - Știu.
- Acum este. - Da.
- Mersi. - Cu plăcere.
Pop, doar nu vei folosi acest drum?
De ce nu?
Păi, semnul spune "interzis publicului".
Noi nu suntem publicul, suntem membri ai guvernului.
Ei îmi trimit cecuri. Eu le primesc bucuros.
Depindem unii de alții. Așa că nu suntem publicul, Toby.
- La naiba, am pierdut tracțiunea. - Nu te supăra tată, o voi ridica eu.
Nu vei face asta. Primești 63.80 $ pe lună...
pentru că armata ți-a schilodit spatele.
Ce ar zice dacă ar trece cineva...
și te-ar vedea ridicând mașina?
Spatele nu mi-e distrus în totalitate.
Pentru mine nu contează cum ți-e spatele, ci ceea ce spune doctorul.
Ți-am spus de atâtea ori că m-au examinat după prima lecție de judo.
Am avut o mică entorsă, dar am continuat cu lecția următoare.
- Toby, putem coborî. - E în regulă.
Sper că nu ți-ai sucit iar spatele.
- Nu dle, mi-am folosit doar brațele. - Foarte bine.
Oare unde duce drumul?
La prima vedere, este greu de spus.
- Hei, Pop? - Spune, Holly.
Am obsevat că n-am trecut pe lângă nicio casă...
sau pe lângă vreo benzinărie pe tot parcursul drumului.
Ei bine, motivul este evident. Este un drum nou.
Încă nu au făcut legătura cu orașul.
Indicatorul de combustibil arată cumva "gol"?
Atunci când indică "gol", înseamnă că mai are 3 galoane.
Nu înțeleg.
Unde te duci, fiule?
Să aduc niște benzină.
- Nu vei face asta. - De ce nu?
Una din patrulele de coastă...
va trece pe-aici în orice clipă.
Nu va trece nicio patrulă Pop, dacă drumul ăsta nu duce nicăieri.
Și de ce acest drum nu ar duce nicăieri?
Poate că guvernul a rămas fără bani înainte de-al termina.
De câte ori trebuie să-ți spun că guvernul nu rămâne fără bani?
Numai oamenii rămân fără bani. Guvernul are o grămadă.
Să mă treziți când trece patrula.
Bine, Pop.
În câteva ore se va întuneca.
Nu văd cum putem împiedica asta.
Îmi este foarte sete. La fel și copiiilor.
Îmi pare rău Holly, dar în momentul ăsta nu am apă.
Oare de ce întârzie patrula?
- Toby. - Da?
Am putea săpa după apă.
Ei bine, există întotdeauna ceea ce tu numești ape subterane...
care nu se amestecă cu apa sarată...
așa că dacă săpăm mai adânc, putem obține apă proaspătă.
Păi, un alt lucru pe care nu îl am este o lopată.
La ce folos, terenul este nisipos. Tot ce ne trebuie este o lingură sau altceva.
Ar trebui să fie ceva pe-aici ce am putea folosi.
- Ce zici de asta? - În niciun caz aripa mașinii.
Ei, am să o pun înapoi înainte de a se trezi..
Am nimerit una.
- Ba nu. - Ba da.
Băieți, continuați să aruncați. Avem nevoie de mai multe nuci de cocos.
Mai tare. Mai tare. Așa mai merge.
Mai sus. Mai sus.
- Hei Pop, nu vrei să încerci una? - Nu, nu vreau.
Aruncați cât mai sus.
Poftim, Ariadne.
Ești la fel de fericită ca o pisică domestică, nu?
Femeilor le place să ajute oamenii. Nu simt asta și bărbații?
- Am zis ceva amuzant? - Oh, nu.
Mi-am amintit când te-a înfiat Pop, după ce ți-au murit părinții.
Erai așa de sfrijită.
Numai ochii și oasele erau de tine.
Și acum ești aproape...
Ei, așa cum am zis ești aproape femeie.
- Toby. - Da?
Te uiți la mine?
Vreau să spun, ca la o femeie.
Știu că ești femeie, Holly
și te deranjează faptul că am zis că ești aproape femeie, nu?
În fine, am aproape 19 ani...
și sunt un soi bine clădit.
Da, știu și asta.
Și mă bucur.
De ce, Toby?
Pentru că am încercat să nu te flatez...
și tu nu ai observat asta.
De ce eu...
și ce e în neregulă cu fetele inocente?
Păi, în felul acesta te cuceresc bărbații.
Pop mi-a povestit totul când am fost nevoit să plec de la repetițiile cu trupa...
pentru a o lua pe Amy Plotka. O mai știi pe Amy?
Da.
Știi ceva despre sex, Holly?
Sigur că știu.
Cine ți-a spus?
Nu-mi amintesc.
Nu te supăra.
De la 13 ani locuiești cu noi.
- Atunci de unde știi? - Oh, Toby, lasă-mă în pace.
Îmi pare rău dragă, nu am vrut să te enervez.
Încercam doar să îți explic ceea ce m-ai întrebat.
Atunci explică și nu mai pune întrebări.
Exact cum a zis Pop, femeile se ocupă de cuibare.
Drept dovadă este locul ăsta,
unde ne gătești și totul începând de la zero.
Mi-ar plăcea foarte mult să știu ce e așa de rău în a avea grijă de cuibar?
E ca și cum ai fi măritată la casa ta.
Nu am nimic împotrivă, exceptând faptul când nu dorești asta.
Cred că unui bărbat îi este permis să aștepte cât vrea.
Dar femeile nu te lasă să aștepți. De-asta mi-am folosit studiile contra lor.
- Ce studii? - Studiul tablei înmulțirii.
Oricând mă poate agăța vreo fată drăguță de pe-aici...
așa că închid ochii și zic, unu ori unu face unu...
și unu ori doi face doi, și tot așa până la opt.
De cele mai multe ori ajung până la șase, pentru că se satură și pleacă.
Îmi închipui.
Desigur nu fac bine că depind de optari...
fiindcă uit nouarii.
Asta mi s-a întâmplat în acea noapte cu Gertrude.
Am uitat nouarii.
Toby...
când spui că vrei să aștepți, vorbeși serios?
Asta înseamnă că nu vrei să te îndrăgostești?
- Nu vrem cu toții să ne îndrăgostim? - Nu și eu.
Mai ales când văd la îndrăgostiți acel fel de iubire.
Pop avea un cântec care explica asta destul de bine.
Cum a făcut chestia aia să meargă?
Haide, Ariadne.
Guvernatorul are programat să înceapă de la Autostrada de Coastă la ora 11:00.
Mi-ar plăcea să rateze deschiderea.
Cu siguranță aveți tot dreptul să fiți mândru de acest proiect, dle King.
Nicio conservă sau vreo gumă de mestecat de-a lungul celor 30 de mile.
Oprește. Oprește imediat!
Ce naiba...
Ce se petrece aici?
Cred că sunteți de la guvern, iar eu vă spun că era și timpul.
Sunt supervizorul drumurilor publice și vreau să știu ce faceți aici?
După cum vezi am rămas fără benzină chiar aici pe acest drum.
Nu-mi vinde gogoșile astea. Voi ați stabilit tabăra aici.
Păi, nu am putut parca în alt loc, fiindcă aici am rămas fără benzină.
Cred că sunteți cam la 50 de metri distanță de marginea drumului.
Din puncte de vedere legal înseamnă că sunteți pe drum.
Ați putea fi arestați pentru blocarea traficului.
- Nu văd niciun blocaj aici. - Asta nu contează.
Nu puteți parca așa pe un drum public ca și cum ar fi proprietatea dv.
Vorbiți de parcă ar fi proprietatea dv.
Vă ordon să vă strângeți vechiturile în rabla aia și să vă cărați.
Pe jos, nu-i așa?
- Susțineți că ați rămas fără benzină? - Da, dle.
Iar eu am ajuns la capătul răbdării cu tipul ăsta.
Joe, adu-mi canistra de rezervă.
Vreau numele și adresa dv. Veți fi taxați pentru asta.
Suntem familia Kwimper din Cranberry, chiar de lângă hotar.
Suntem în grija autorităților, așa că știu întotdeauna unde să ne găsească.
- Ești fiul lui? - Corect.
Iar aceia sunt copiii și soția dv?
Nu dle. Doar eu și Pop suntem familia Kwimper.
Teddy și Eddy...
sunt un fel de veri de gradul patru sau ceva de genul ăsta.
După ce le-au murit părinții i-am adoptat, într-un fel.
Nu cheltuim așa mult cu ei, chiar dacă...
pe seama lor primim ajutor pentru întreținerea copiiilor.
Tânăra aceea este Holly Jones, dădaca copiiilor.
Părinții ei au murit într-un accident. De-atunci a rămas la noi.
Iar fetița a rămas orfană chiar anul trecut.
Numele ei este Ariadne și are numai 3 anișori.
Bine, bine. Sunteți un orfelinat auto-desemnat.
- Sunteți amabili să vă adunați lucrurile? - Imediat dle. Încercam doar să...
Acum, o clipă. O clipă.
El nu poate încărca nimic. Are probleme grave la spate.
- Oh, Pop. - Probleme grave?
Ce vrei să primească? Ajutor de șomaj?
- Păi șomajul este... - În ultimul timp s-a consolat cu șomajul.
Toți funcționarii statului.
Uitați ce e, în 15 minute guvernatorul statului...
va veni la deschiderea acestui drum
și nu are de gând să asiste la o asemenea dezordine.
Am înțeles domnule.
Nu știu de ce ar trebui să îți explic
dar drumul ăsta...
Drumul ăsta este parte a unui proiect amplu.
Acolo vom construi un adăpost pentru păsări.
- Va fi ceva plăcut. - Da.
- Iar acolo pentru animalele sălbatice. - Și asta va fi ceva frumos.
Domnule King...
se apropie o coloană de mașini, trebuie să fie guvernatorul.
Oh, nu! A venit mai devreme.
- Am adus benzina. - Lasă naiba benzina...
- și să curățăm locul ăsta. - Numai o clipă.
Trebuie să fii nebun.
Tu ai zis, că drumul public are 50 m de la axa principală.
Ei bine, cei 50 m se termină aici. Doar ce au măsurat Teddy și Eddy.
- Așa e băieți? -Așa e!
Înapoi! Înapoi! Înapoi!
Ce mai contează unde se termină? Asta e proprietatea statului, idiotule.
Asta este o proprietate privată.
Oh, nu. Se oprește.
Dle King, e ceva în neregulă aici?
Dle Guvernator, Excelență, îmi pare nespus de rău...
dar acești oameni blochează drumul.
Vom scăpa de ei imediat, Excelență.
Sergent, arestează aceste persoane.
- Bună dimineața, dle Guvernator. - Da, dle.
- Neața, dle. Dacă dv l-ați desemnat pe acest om...
cred că cel mai bine este să îl puneți la punct.
Un om ca dv a ajuns să cunoască legile și poate constata acum
că sunteți martorul încălcării drepturilor omului.
- Studiați dreptul, dle? - Eu? De ce...
Ei bine, știu că poliția nu poate veni pe o proprietate privată...
dacă nu au mandat sau dacă nu urmăresc acea persoană.
Acum nu ne urmărește nimeni. Vă asigur că nu suntem fugari.
Deci, cel mai bine ar fi să plece de pe această proprietate privată, nu?
- Păi... - Dle, nu este o proprietate privată...
este un teren extravilan, care aparține Autorităților Drumurilor.
Ei bine, știți ce prevede legea locuințelor, nu-i așa dle Guvernator?
Gospodăria se întinde de la sfârșitul arterei și până la marginea râului.
A, sunteți fermieri, nu-i așa?
Sunt fermieri!
Orice teren public poate fi locuibil, corect?
Da dle, dacă își ridică un adăpost și stau 6 luni, atunci pot deține terenul.
Are dreptate dle Guvernator. Ei bine, iată adăpostul.
Sunt pe o proprietate privată. Ați putea să vă retrageți oamenii?
- Îmi încalcă proprietatea. - E în regulă băieți, plecați.
Respectați proprietatea privată în orice moment domnilor, asta e legea.
Ei bine, dreptatea a fost înfăptuită.
Ne vedem mai târziu, dle King.
Să ne continuăm drumul.
- O zi bună, dle Guvernator. - Mulțumesc, dle.
Frumoasă paradă.
E un tip de treabă.
De 3 ori ura pentru Pop. Ura! Ura! Ura!
Potoliți-vă, ștrengarilor.
- Ștrengarilor. - Pe cine faceți ștrengari?
Mă ocup eu de el. Duceți-vă la joacă.
Ai să stai pe proprietatea noastră și o să ne dai nouă ordine?
Ce idee grozavă. Jucați-vă cât timp mai aveți șansa.
Oh, da, există o lege a locuinței și voi profitați de pe urma ei.
Dar sunt și alte legi, dle Kwimper...
legi care v-ar putea provoca o mulțime de neplăceri.
Cum ar fi? Hai enumăre-le.
Una, de exemplu, prevede că nici unul dintre voi...
nu mai primește ajutoare sociale la adresa inițială.
Acum locuiți aici.
- Trebuie să anunț autoritățile în cauză. - Pop.
Pop, vrei să îl alung de pe proprietatea noastră?
Nu, nu, nu, lasă-l să vorbească. Vom asculta și vom învăța.
Atunci, mai învățați ceva. Acel puț este probabil neigienic.
Din câte știu acel acoperiș nu corespunde cu nicio normă urbanistică.
Kwimper, sunt mândru de meseria mea și de responsabilitatea mea pentru oameni.
Voi face tot ce pot pentru a vă alunga de aici.
Veți mai auzi de mine cât de curând. Să mergem, Joe.
Ce haios. Eram cât pe ce să-i redau terenul, dar a devenit obraznic.
Acum nu știu ce să fac.
Pop, doar nu ai vorbit serios despre gospodărie și toate celelalte chestii?
Fir-ar să fie, acum trebuie să rămân aici.
Atâta bătaie de cap doar pentru stabilirea unui țăruș.
- Trebuie să mă gîndesc, Tob. - Prea bine, Pop...
Trebuie să mă gîndesc, Tob.
Toby. Încrucișează-ți degetele și roagă-te.
- Pentru ce, Holly? - Pentru gospodăria noastră!
Pentru a rămâne aici. Pentru a rămâne aici pentru totdeauna.
De ce, pentru mine asta n-are importanță. Ce e în neregulă cu propria noastră casă?
- Dacă Gertrude ne-a părăsit, asta e. - Păi, nu e casa noastră, ci a ta.
Dar dacă am construi un loc aici...
va fi cu adevărat ceva al meu, nu doar un loc unde mi s-a permis să stau.
Să fie casa mea cu adevărat.
Îmi pare rău, Toby, dacă îți par o nerecunoscătoare.
E ceva normal dragă, adică femeile au grijă de cuibare...
așa cum a spus Pop.
Toby, un adult ar putea avea propria sa concepție despre viață.
Aici sunt de acord cu tine.
Într-un fel și eu am vrut să am deciziile mele...
dar de obicei termin prin a face tot ce zice Pop.
Acum pricepi de ce vreau să rămân?
Îmi doresc atât de mult să rămân.
Nu mi-am imaginat că înseamnă atât de mult pentru tine.
Nu te mai necăji, voi găsi eu o soluție.
Cum?
Adică nu ai aflat încă cum pot manipula un om dificil ca Pop?
Fii atentă. Hei, Pop!
Pop!
- Mai bine am pleca de aici. - Cine a zis?
Tipul ăla, King o să ne creeze multe necazuri.
Am să-l rup ca pe o crenguță uscată.
- Poate că da, poate că nu. - Ba bine că nu!
Ei bine, noi credem că nu poți manipula un om...
mare și puternic cum este supervizorul drumurilor.
Atunci se rezolvă. Rămânem aici.
Suntem proprietari, și nu plecăm de-aici până când nu spun eu.
Dar Pop, cum ne vom descurca?
Cum ne vom descurca? Aici este domeniul meu.
Eu voi fi mintea strălucită,
iar voi veți avea grijă de activitatea de lucru.
Toby...
Toby, aș putea să te sărut pentru asta.
Unu ori unu face unu. Unu ori doi face doi...
Wow! Ăsta e un monstru.
Este bun de mâncat?
Nu o să știm asta niciodată. Este prea mare pentru undița asta.
Ce ai prins, un tarpon?
Nu știu, dar orice ar fi, este uriaș.
E prea mare pentru a-l captura cu un ac de siguranță.
Încerc a scăpa de el așa cum încearcă el să scape de mine.
Cum adică a scăpa de el?
Plătesc în fiecare zi câte 65 $ pe șalupe și nu am prins niciodată unul ca ăsta.
- Ți-aș da 20 $ ca să-l prind eu. - Sunteți binevenit, dle.
Mulțumesc.
Încercați să nu pierdeți acul de siguranță, dacă chiar îl puteți prinde.
Am înțeles.
Scuzați-mă, domnule.
- Hei, Pop. - Noroc, fiule.
- Gata cumpărăturile? - Cred că da.
Ai avut destui bani pentru tot?
Da, și pentru câteva articole de lux.
Am fost la depozitul de vechituri și am cumpărat un closet.
Nu este adorabil?
Sigur că este, Pop.
Am cumpărat și niște lemne ieftine, cu care vom construi o căsuță.
- Asta e o telegramă, Pop? - Da, de-acasă, e din partea guvernului.
Tipul ăla, King nu a pierdut niciun moment de a ne ataca.
Ei bine, nu-ți face griji, Pop. Vom reuși.
Nimeni nu poate amenința o familie care are propriul său closet. Nimeni.
- Aveți nevoie de ajutor, domnule? - Nu, mulțumesc.
- Vă dă cam multe bătăi de cap. - Da.
- V-ați rănit? - Sunteți teafăr?
Sunt bine.
- Nu m-am mai distrat atât demult. - Mă bucur că nu v-ați rănit.
Ați văzut cât era de mare?
A îndreptat cârligul.
Nu a fost cine știe ce cârlig, doar un ac de siguranță, dar asta e.
Un ac de siguranță, o prăjină, și o bucată de sfoară...
au avut mai mult efect decât echipamentul de 1000 $.
Era să uit, poftim cei 20 $.
Nu pot accepta. Tot ce am făcut a fost să vă dau un pește...
- care oricum nu era al meu. - Mulțumesc, domnule.
Oh, Holly, aș putea îndoi din nou cârligul.
Sunt de acord. Banii sunt ca peștii. Îi prinzi ori de câte ori ai șansa.
Am să revin.
Mulțumesc, domnule.
Oh, știu la ce te gândești, Toby.
Este un păcat să iau bani de la un om nebun.
Avem nevoie de bani, și după felul cum vorbea cred că avea destui.
Imaginează-ți, să plătească pentru a pescui.
- Poftim, sunt ai tăi. - Nu, dă-i lui Pop.
- Cu bine! - La revedere.
Holly.
Ai auzit ce a zis tipul, că plătește 65 $ pe zi doar pentru a pescui?
Da.
Cam ciudat, nu? Aici poți prinde gratis toți peștii.
Momeala este gratis, cârligele nu costă mult.
- Mi-ai dat o idee. - Ce idee?
O idee minunată. Oh, Toby, vei fi mândru de mine.
- Sigur nu aveți nevoie de nimic altceva? - Nu, astea sunt de-ajuns.
Acum serios vorbind, sunt o grămadă de pești acolo.
Mulțumesc pentru informație. Voi trece pe-acolo.
- Așa să faceți. Pa. - Pa.
- Este unul mare, nu-i așa? - Ați prins o frumusețe, domnișoară.
- N-am mai văzut așa frumusețe. - Ați fi vrut să-l prindeți dv, nu?
Mai dorește cineva cafea?
- Două, una cu zahăr și una fără. - Una cu zahăr și una fără.
- Trântește și niște gogoși, te rog. - Și gogoși.
- Mai multe lemne, Teddy. - Bine, Pop.
89 $, 90 $...
91 $...
- 91.50 $. - A adormit?
- 92 $, Pop. - 92 $.
Păi, e bine pentru o singură zi fiule.
Facem asta pentru că ne fură drepturile.
Nu să fugim ca niște câini opăriți așa cum ați vrut voi.
Ai avut dreptate, Pop. M-am înșelat.
Mai bine ne-am deschide un cont bancar.
Nu am avut de-a face cu băncile, și nici nu o să încep acum.
Pop, băncile plătesc dobândă și îți dublezi banii înainte ca tu...
- Dar eu le urăsc. Nu-i așa, Toby? - N-am intrat niciodată într-o bancă.
Și nici nu am intenția.
Voi face câteva îmbunătățiri.
Mai multe, Pop.
Pentru început avem nevoie de niște piloni.
- Pentru ce? - Pentru a construi un doc.
Un doc?
Mă descurc eu, Pop, o înțeleg un pic mai bine decât tine.
Pentru ce ne trebuie docul, dragă?
- Să putem ancora bărcile, prostuțule. - A da, bărcile.
Avem nevoie de barcă pentru a vâsli până la iahtul tău, Pop.
Altfel cum putem ajunge la hotelul de pe insulă?
Lăsați glumele, eu vorbesc serios.
Avem nevoie de bărci pentru a le închiria partidelor noastre de pescuit.
În acest moment clienții noștri pescuiesc de pe acel pod...
care aparține statului.
Cât o să mai dureze până când dl King va închide podul?
- Măi să fie, are dreptate. - Da?
Sigur că am dreptate.
Așa că am vorbit cu niște prieteni cum putem cumpăra bărci folosite...
cum putem construi docul și cum putem avea un loc de pescuit pentru 2000 $.
- 2000 $? - Asta ne va ruina, dragă.
Nu, m-am interesat
și există o șansă foarte bună de a împrumuta bani de la bancă.
Atunci, asta cu siguranță îmi va schimba părerea despre bănci.
Vrei să spui că îți vor împrumuta bani așa pur și simplu?
Cu dobândă. Trebuie să le plătești un pic mai mult decât ți-au împrumutat.
- Deci așa procedează. - Da, Pop.
Ei bine, vei merge? Vei merge la bancă să împrumuți 2000 $?
- Păi, dacă e așa de simplu să meargă Toby. - Adică eu?
Fir-ar să fie, acum negociez cu băncile...
pentru a avea propriile bărci, propriul debarcader...
și asta din cauză că nu i-am permis acelui funcționar...
să-mi spună unde aș putea locui și unde nu.
Se pare că sunt mulți bani în joc și nu faci ce ți se spune, Pop.
Corect. Teddy, Eddy țineți minte
dacă vreți să reușiți în viață, să nu faceți niciodată ce vi se spune.
Pentru numele lui Dumnezeu, nu le spune așa ceva.
Nu e nimic rău în a le spune să dea ordine întotdeauna.
Mai sunt 15 minute, Toby.
- Arată ca o biserică, nu? - Da.
Pentru ce i-au închis pe acei sărmani?
Nu i-au închis.
Sunt casieri. Încasează cecuri, fac schimb valutar și lucruri de genul ăsta.
- Dau și împrumuturi? - Cred că da.
Nu, nu, acolo la ușa de sticlă.
Toby, asigură-te că nu uiți să le spui...
că duminică am încasat 92 $, și că ai fost în armată.
Asta așa ca o recomandare. Bine? Acum du-te.
- Hei, nu vii cu mine? - Nu pot intra îmbrăcată așa.
- Nu arăți mai rău decât mine. - Pentru un bărbat este altceva.
Acum du-te, Toby. Voi rămâne aici, rugându-mă.
Vă pot ajuta cu ceva?
Nu cred că am nevoie de ajutorul unui polițist, mulțumesc.
Cum doriți.
- Scuzați-mă, vă rog. - Da, domnule.
Mulțumesc, domnule.
- Ce doriți? - Bani.
Bani?
Nu aveți de ce vă teme, de fapt sunt la fel de speriat ca și dv.
Ce vrei să spui?
- Vă este rău? - Da.
- Ajutor, ajutor. - Se pare că ai nevoie de ajutor.
Ajutor! Ajutor!
- Mâinile sus! - Cine, eu?
- Haide, mâinile sus! - Și să-i dau drumul tipului?
- Are un ostatic. - Vreți să deschideți ușa?
Zice să deschidem ușa.
Prinde-l înainte să pună mâna pe armă! Să avem grijă la dl Binkley.
Acest om nu se simte bine, și nu se va simți mai bine...
dacă nu faceți ce vă spun. Mai bine ați chema o ambulanță.
Rămâi pe loc sau îți zbor creierii.
În modul cum fluturi acest pistol, probabil vei răni pe cineva.
Mai bine ai lăsa și tu arma. Mulțumesc.
De ce nu cheamă nimeni doctorul?
Aveți grijă dle Endicott, este înarmat.
Salut, Toby. Ce faci jefuiești banca?
- Nu dle. Jefuiește cineva banca? - De unde ai luat arma aia?
Am luat arma de la polițist.
Flutura arma în vânt și ar fi putut împușca pe cineva.
- Pun pariu că e încărcată. - Dă-mi arma, te rog.
- Poftiți, domnule. - Mulțumesc.
Ce i-ai făcut lui George?
Nimic. Doar l-am ridicat. A leșinat.
Vă simțiți bine, domnule?
- Nu știu, ce... Cine ești? - Este un amic de-al meu.
El conduce locul acela de pescuit de pe noua arteră.
Bine, îmi pare rău. Te-am crezut...
Gardian deschide ușile. E în regulă, oameni buni.
Nu este niciun pericol.
A fost o greșeală, totul este sub control.
- Toby, ești bine? - Da, sunt bine, Holly. Sunt bine.
- Bună ziua, dle Endicott. - Bună, dragă.
Ei bine, poți să-mi spui ce se întâmplă aici?
Nu știu. S-a întâmplat dintr-odată.
- Păi, dl Binkley a cerut ajutor și... - Nu am cerut ajutor.
George, nu uita că ești vicepreședintele băncii. Acum, coboară de pe masă.
- Dar nu am strigat după ajutor. - Toby a cerut ajutor.
- Am crezut că este bolnav. - Acest individ a spart un seif...
E în regulă gardian, poftim arma. Acum du-te la postul tău.
Bine, domnule.
Să revenim la chestiunile esențiale.
Spuneți-mi d-șoară, cu ce treburi prin mica noastră bancă?
- Vrem să împrumutăm 2000 $. - Vă rugăm.
Atunci, ați nimerit persoana potrivită. George este ordonatorul nostru de credite.
Am putea primi chiar acum banii, dle?
Știți, îmi expiră timpul de parcare...
Ei, Toby, lucrurile astea nu se fac atât de repede.
De ce nu mergem în biroul meu?
Cred că George trebuie să se așeze. Haideți. Hai George.
Deci dacă am putea avea docul și bărcile cu motor...
am putea să le închiriem, ca să strângem bani și să ne construim casa.
George este omul pe care va trebui să-l convingeți.
L-ați speriat de moarte, acum e rândul lui să vă sperie.
Dle Kwimper, banca trebuie să aibă niște garanții...
altfel spus, trebuie să fim siguri că vom primi banii înapoi.
- Aceasta este dna Kwimper? - A, nu, dle. Ea doar locuiește cu mine.
Nu vreau să par curios.
Cred că ai înțeles greșit, George.
De când locuiești cu familia Kwimper?
De pe la 13 ani. M-a adoptat tatăl lui Toby...
la fel ca pe Ariadne și pe gemeni. Nu am avut unde să mergem.
- Acum ai priceput, George? - Oh, mulțumesc.
Da am înțeles, dle. În prezent, terenul deținut...
este ipotecat?
- Nu știu dle. Nu este al nostru. - Noi suntem fermieri.
Nu vă putem acorda împrumutul așa ușor dacă nu dețineți o proprietate.
- Păi, avem propriul closet. - Nu prea am înțeles.
Closetul nostru, și cred că deținem și casa construită pentru el.
Desigur. Să continuăm, bine?
Ce spuneți despre mașină?
Păi, mașina asta înseamnă foarte mult pentru Pop, chiar dacă a costat doar 50 $.
În plus, capacele roților sunt ruginite.
Desigur.
George trebuie să recunoști că ai primit răspunsuri cinstite...
nu este șmecher, dar e cinstit.
Acum o săptămână a refuzat 20 $ pentru un pește.
Asta e de apreciat. Cred că... Ce pește?
Nu are importanță.
Am o părere foarte bună despre corectitudine...
Prea bine dle, firește. Dar asta reprezintă o garanție?
Aceasta este singura garanție pe care o avem.
Prea bine dle, am devenit vicepreședintele băncii...
pentru că mi-am făcut un obicei de a nu-mi contrazice niciodată șeful.
Banca o să vă împrumute 2000 $.
Suntem foarte recunoscători dle, dar nu vreau să păcălesc pe nimeni.
Mașina lui Pop e într-o stare jalnică.
Nu contează, Toby. Acum vorbim despre un credit personal.
O facem deseori, dar nu destul de des pentru binele sufletelor noastre.
- Nu ești de acord, George? - Oh, ba da. Ba da, domnule.
Mi-a părut bine să facem afaceri împreună, Toby.
Mulțumesc, dle Endicott.
- Mi-a părut bine, Holly. - Mulțumesc, domnule.
- Domnule King. - Da?
Tocmai ce a sunat d-șoara Claypoole. A primit memoriul dv și vă poate primi.
Bun. Sun-o și spune-i că vin imediat.
Bine, domnule.
Nu cred că o să strângi prea mult de la familia Kwimper.
Presupui bine.
Arată ca niște țărani, aproape vagabonzi.
Și eventual beau extract de Bowery.
Arthur, dacă acest memoriu este corect, atunci este un caz pentru poliție...
nu pentru Protecția Socială.
Nu reiese din memoriu că au încălcat legea?
Nu-mi amintesc să fi făcut o altfel de declarație.
Păi, spui "O familie decăzută care molipsește prin mediocritate...
"și trândăvie spiritul dezvoltării societății."
- Ei, este amuzant? - Nu.
Scuze, Arthur dar când te enervezi devii un pic sufocant.
Da, Alisha, când câteva persoane parazite sunt mai presus decât interesele...
a 6 milioane de contribuabili mă înfurii, sunt sufocant și determinat!
Foarte bine, dacă aceste persoane sunt așa cum le prezinți...
atunci Protecția Socială îi poate obliga să se mute altundeva.
Dar mă tem că nu pot lua în considerare memoriul. Va trebui să îi intervievez.
Alisha, cum îndrăznești să presupui că eu aș denatura această situție?
Arthur, liniștește-te. Deja ai recunoscut că ai fost supărat.
Acum ce asistent social ar accepta propunerile unui om supărat?
Și nu uita că nu am acceptat postul pentru un trai decent. Îmi place munca mea.
Trebuie să recunosc că intervievarea familiei Kwimper nu este o așa plăcere.
- Bună dimineața, Holly. - Bună dimineața, oameni buni.
- Mi-ai cumpărat firele pentru cusut? - Da, vi le aduc imediat.
Pop, Toby, este ultima duminică. Tipul de la articole de pescuit mi l-a păstrat.
Ei, ascultați...
"Noua locație pentru dezvoltarea fermierilor.
"O afacere nouă de a organiza partide de pescuit.
"Situația exactă la această nou creată locație este un pic neclară.
"Ea nu poate fi limitată prin ordonanțe locale sau județene...
"pentru că se află în afara jurisdicției lor."
Mai rar Holly, mă zăpăcești dacă vorbești așa de repede...
Dar, Toby...
Fiule, asta înseamnă că statul nu poate interveni asupra noastră.
Nici chiar poliția nu poate veni aici și să ne spună ce să facem.
De aceea avem o mulțime de vecini.
Află că oamenii împrumută mulți bani de la stat...
apoi sunt nevoiți să falimenteze și să umble creanga.
- Înțelegi, fiule? - Așa cred, Pop...
E destul de nostim, dacă trăiesc toți într-o rulotă, nu?
Nu este treaba noastră.
- Prea multă presiune. Prea multă presiune. - Da.
Știi, poate că ar trebui să le facem o vizită.
Mi se pare că au destui musafiri.
Nu mi se pare corect să fim aroganți cu vecinii.
Faci cum vrei, Holly.
Toby, hai cu mine. Le voi duce niște cafea.
Nu vreau să merg cu mâna goală.
- E rândul tău, Pop. - Știu, fiule.
Poftim, este proaspătă și fierbinte.
Unde crezi că te duci, derbedeule?
- Rămâi pe loc. - Dă-mi asta.
- Ai grijă, ai să o verși pe mine - Ce-ai acolo?
Hei, uite ce păpușică. Are un cuțit.
Dă-mi cuțitul.
- Ce-i aici? - Derbedeul ăsta mi-a vărsat acid pe mână.
Mai bine ai avea grijă Carmine, dama aia m-a tăiat cu un cuțit.
N-am făcut așa ceva.
Gata, terminați amândoi. Aruncă o privire cu lanterna.
Uite ce e, noi încercam doar să fim sociabili.
Regret că amicul vostru e rănit, dar s-a rănit singur.
O cafetieră și un deschizător de conserve. Ce mai oameni curajoși sunteți.
Holly v-a pregătit niște cafea. Nu vreți să serviți?
Desigur, voi trebuie să fiți de alături.
- Da, sunt încântat să vă cunosc. - Mă bucur să vă cunosc și eu.
Nu doriți să intrați să-l cunoașteți pe Nick?
Dacă pui un pic de unt pe rană, îți va trece usturimea.
- Intrați. - Mersi.
- Ce este asta? - Ce anume?
Păi, Holly nu a fost niciodată nicăieri. Asta este o masă de biliard, dragă.
Totuși, e prima oară când văd una fără buzunare.
Da bine, tu doar acoperă miza și câștigă ușor niște bani, Sam.
Ce-ai făcut, ai avut nevoie de ceva?
Nu Nick, ei sunt vecinii de alături. Ne-au adus niște cafea.
- Cafea? Pentru ce? - Ca să beți.
Glumește?
Nu cred.
Noi am vrut doar să fim sociabili.
Așa e, nu vreți să vă torn o ceașcă?
Nu, uite ce e amice noi nu suntem vecini. Aici e doar un joc trecător, înțelegi?
Noi rămânem într-un loc până când devine insuportabil, apoi plecăm. Pricepi?
A, sigur. Păi, mi-au spus că nu se încinge pe-aici până la mijlocul lunii iulie.
Zici că nu glumește, nu?
Nu ai înțeles, devine insuportabil pentru noi după câteva zile oriunde am merge.
Atunci, dacă devine insuportabil oriunde de ce-ați venit aici?
Păi, era în drumul nostru.
Oh, atunci doar nu fugiți de autorități.
- Ce-ai spus? - Păi, Toby crede că...
ați văzut articolul din ziar despre inexistența autorităților.
Despre inexistența autorităților?
Ei bine, scria că statul a construit acest teren aici...
iar autoritățile locale și cele centrale nu au drept asupra sa.
Hei, oare ar putea fi adevărat?
Știi, pare foarte ciudat, dar ar fi excelent.
Asta zic și eu.
Minunat, cu o astfel de șansă te întâlnești doar o dată în viață.
Carmine, am putea transforma locul ăsta în Las Vegas de pe Coasta de Est.
De ce, că nu există poliție pe-aici?
- Ești o comoară, domnișoară. - Da, dar cu dosarul nostru cum rămâne?
- Ce dosar? - Cu drepturile noastre.
După ce am locuit aici timp de 6 luni, avem dreptul să revendicăm terenul,
dacă nu, terenul va intra în posesia autorităților.
Ei bine, această revendicare nu sună prea bine.
Ar fi o idee bună dacă v-ar explica Pop.
Bine, atunci unde e? În coliba de alături?
Păi, nu era în colibă când am plecat. Era în...
În fine, hai să-l vizităm totuși. După dv, vă rog.
Mulțumim, domnule.
Minunat, nu este o afacere excelentă? Carmine, nu ne va încurca nimeni.
- Sper să nu acționezi prea dur. - Acționăm cu calm dacă putem.
Fiul dumitale mi-a spus că ați depus o cerere pentru acest teren.
Cam așa stau lucrurile.
Asta ar fi o mare greșală. Aduci poliția aici.
Frumos din partea voastră să mă avertizați dar știu cum stă treaba.
Încerc să fiu binevoitor cât pot.
Poftim 2000 $. Vrem să vă cumpărăm terenul.
- Oh, nu, nu putem... - Nu vom vinde.
Am investit 2000 $ fără a pune la socoteală și mintea strălucită.
Bine, vă ofer 5000 $ iar statul o să vă ofere obligațiuni.
Nu-mi aminti de autorități.
Am încercat să ajut statul cu tot ceea ce au dorit.
Cu scutiri, cu compensații, cu dizabilități,
iar ei m-au concediat.
Ei bine, dacă așa procedează să nu-mi amintești de ei.
- Este tatăl tău? - Da.
Sigur, semănați.
Bine, voi ridica miza dar nu vă forțați norocul.
Dacă Pop zice că nu vinde, înseamnă că nu vindem.
Deci nu vindeți?
Am încercat să fiu amabil.
Am ajuns, Alisha.
Exemplul perfect unde un teren închiriat devine o mahala.
- Care este Kwimper? - Scârbosul cu docul.
Cum rămâne cu ceilalți fermieri, vrei să scapi și de ei?
Desigur. Într-un fel sau într-altul, odată ce ați scăpat de Kwimper.
Cât timp va dura?
Arthur, nu trebuie să ne grăbim.
Asistența Socială necesită o listă completă de interviuri cu toată lumea în cauză.
Foarte bine. Începe intervievările.
De cât timp locuiește aici?
Ce contează. Are IQ-ul unei lăcuste.
Ei bine, cu acei umeri, sigur îmi pare un geniu.
Să facem prezentările, Arthur.
Kwimper, d-șoara Alisha Claypoole. supervizor la Asistența Socială.
- Oh, bună ziua doamnă. - Oh, nu te deranja.
- Poți pleca, Arthur. - Dar...
Mulțumesc, Arthur.
- Cum te cheamă? - Toby.
- Pe mine Alisha. - Îmi pare bine, Alisha.
Oh, te rog liniștește-te.
Ai înțeles ce a vrut să spună Arthur King despre IQ-ul tău?
Cred că a vrut să spună că nu sunt deștept.
- Sper că nu te-a jignit. - Nu, doamnă.
Sunt câteva chestii la care mă pricep...
iar altele mai puțin mă pot jigni.
Ești isteț și chiar înțelept.
Ți-a spus cineva vreodată că ești foarte chipeș?
- Doar fetele. - Nu-ți plac fetele?
Îmi plac fetele desigur, dar până când încep să mă agațe.
Cred că unui tânăr viril ca tine i-ar plăcea să fie agățat.
Ei, partea cu agățatul este în regulă, dar nu o să mă căsătoresc cu niciuna...
și să-mi fac un cămin, doar așa mai pot fi agățat.
Fugi de responsabilitate. Oedip este pretutindeni.
- Ați spus ceva, doamnă? - Nimic important.
Știi Toby, secția de asistență socială este foarte interesată de viața ta.
- Cum așa? - Fiindcă ești o persoană interesantă.
Eu?
Ești bine făcut, de aia picioarele tale sunt uimitoare...
Mă gâdilați, doamnă. Mă gâdilați.
Asta pentru că am atins un nerv foarte sensibil care...
Dacă ați terminat cu gâdilatul, aș avea nevoie de el la treburile casnice.
- Ea cine este? - Holly.
Bună, Holly. Spune "bună ziua".
- Face parte din familia Kwimper? - Oh, Holly îmi este aproape ca o soră.
- Ce înseamnă "aproape o soră"? - Nu suntem rude.
Alisha este supervizor la Asistența Socială.
Ce norocoasă.
Cineva de pe-aici are nevoie de supraveghere.
- Vino și ajută-mă să umplu butoiul cu apă. - Tocmai ce l-am umplut noaptea trecută.
Ei bine, s-a golit. Cred că gemenii au răsturnat butoiul.
Uite ce e Holly, butoiul ăla cântărește 200-300 kg.
Gemenii nu-l puteau răsturna.
- Poate că au avut un pic de ajutor. - Îl voi umple mai târziu, dragă.
Ceva mai târziu.
Acum Alisha trebuie să rezolve cu starea mea materială.
Nu am văzut-o niciodată așa de supărată. Trebuie să-i fie îngrozitor de sete.
Toby, uită-te la mine.
Știi, naivitatea absolută este un lucru greu de crezut.
Dar eu cred.
Ce-ați spus, doamnă?
Nimic, e un compliment.
Oh. Mulțumesc. Am să vă fac și eu un compliment imediat ce voi inventa unul.
Nu poți face un compliment fără a-l inventa?
Fie...
Încearcă.
Străduiește-te.
Hei, Toby...
cum merge cu pescuitul azi?
Nu prea ai chef de muncă, nu-i așa?
Locul ăsta este la fel de privat ca un metrou. Vino cu mine.
Nu am nimic de ascuns.
Ei bine, nu putem avea un dialog liniștit dacă lumea ne deranjează.
- Stai confortabil? - Da, doamnă.
Aha.
- Să-ți mai aduc altă pernă? - Nu, e în regulă, mulțumesc.
Ei, Toby, trebuie să cunosc sufletul omului...
fiecare detaliu intim pentru a-l ajuta.
Nu știam că vă hotărâseți să mă ajutați, vazând că sunteți prietenă cu dl King.
Oh, nu-ți face griji în privința lui King. Asistența Socială vrea să te ajute.
Cuvântul "bunăstare" asta înseamnă, nu-i așa?
Da, dnă. Nu am spus niciodată contrariul.
Atunci, să începem cu un joc de cuvinte.
Eu spun un cuvânt iar tu spui primul cuvânt ce-ți trece prin minte.
Nu ar fi mai sigur dacă întâi m-aș gândi un pic?
Nu, acesta este un test de examinare a subconștientului tău.
Când suntem conștienți știm cu toții care ne sunt gândurile ascunse...
și pe-acestea vom încerca adesea să le ascundem.
Acum, dacă îmi răspunzi prompt...
îți voi afla gândurile pe care încerci să ți le ascunzi,
și voi afla adevăratul motiv pentru care le spui.
Acum, trebuie să reflectez un pic asupra faptului.
- Ești pregătit? - Da. Ar trebui să mă ridic?
Oh, nu, nu, relaxează-te.
Primul cuvânt...
durere.
Nu cred că ăsta este un cuvânt. În fine.
Al doilea cuvânt. Ești pregătit?
- Ajutor. - "Ajutor"?
Nu, Toby, nu repeta cuvântul, spune doar ceea ce-ți sugerează cuvântul.
Nimeni nu strigă "ajutor". Ei strigă întotdeauna "ajutor, ajutor".
Așa că așteptam celălalt "ajutor"...
și cum tu nu ai zis "ajutor" atunci, am zis "ajutor".
Înțeleg.
Nu va fi chiar atât de ușor cum m-am așteptat.
Acum, al treilea cuvânt.
- Fură. - Casă.
Oh, bietul de tine. Tu crezi că cineva încearcă să-ți fure casa.
Willie Mays ne-a furat casa.
Cine este Willie May?
Nu May, ci Mays. Este un jucător de baseball.
Oh, n-are importanță. Semnificația cuvintelor spune totul.
Acum, al patrulea.
Fată.
Tată.
- Fir-ar să fie. - E ceva în neregulă?
Toby, va trebui să-mi explici cuvântul.
Asta e melodia pe care o cânt.
E foarte drăguță, continuă.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Mai ai cuvinte?
Da. Dragoste.
30.
Crezi că dragostea începe la 30?
Nu, doamnă. Dragostea este atunci când nu ai nimic.
- Când nu ai ce? - Puncte. Ca în tenis.
Dragoste-15, dragoste-30, dragoste-40.
Poate că ar fi trebuit să zic dragoste-15, dar nu la asta mă gândisem.
Nu e nimic. Te-am înțeles greșit.
Și acum ultimul cuvânt.
Sex.
1 ori 1 face 1, 1 ori 2 face 2, 1 ori 3 face 3...
- Fascinant răspuns. Fascinant. - Am trecut testul?
Tocmai ce ai spus a fost exprimarea faptului că...
sexul cu o persoană, sau sexul dintre oricare specie este un lucru fără folos
care nu poate produce mai mult decât numărul prim cu care ai început.
Dar, îndată ce sunt doi, el devine productiv.
Da, doamnă. Și din cauza asta va trebui să fiți atentă.
Toby, nu strica acest farmec.
Oh, bine, ajunge pentru astăzi.
Să ne așezăm și să ne bucurăm de soarele după-amiezii.
Stau bine așa, Toby?
Sunteți foarte aproape.
Toby, pune brațul în jurul meu...
și faci ceea ce crezi tu...
la fel cum ai procedat în test.
Nu știam că Statul oferă astfel de test.
Toby.
Ei!
1 ori 1 face 1, 1 ori 2 face 2...
1 ori 3 face 3, 1 ori 4 face 4...
Toby!
Toby, unde ești?
- Ăsta e sfârșitul. - Nu, e Holly.
- Toby, trebuie să vii imediat acasă. - Ce s-a întâmplat?
Cineva a deschis cutia cu momeli.
- Ei, cine-ar face o asemenea prostie? - Holly, nu știm cum te-am putea ajuta.
Hai, ne așteaptă clienții.
Bine. Cum ne-ai găsit, Holly?
Păi, v-am văzut părăsind drumul...
și m-am ținut pe urmele roților.
- Fată isteață. Bună de urmărire. - Exact ca o babă indiancă.
Ei bine, cel puțin am terminat testul. Îmi pare rău că trebuie să plec, Alisha.
Asemenea.
- Vin imediat, Toby. - Bine.
- D-șoară Claypoole. - Da?
Nu-mi place să fiu numită babă.
- A sărit cineva în apă? - Prietena ta a vrut să înoate.
Oh, aha.
- Să înoate? - Da.
- Holly. - Da?
Ce-ai spune dacă aș spune un cuvânt...
de genul "băieți"?
Nu aș spune nimic.
De ce nu ai spune nimic?
Aș aștepta să termini ceea ce ai început să spui.
Oh, atunci nu te-ai fi descurcat la test mai bine decât mine.
Te descurcai foarte bine când am sosit.
Exersam tabla înmulțirii.
Chiar așa, Toby?
- Vorbești serios? - Da.
Știi ceva?
Imediat după cină te voi învăța înmulțirea cu 9...
și tot așa până la cea cu 12. M-ai auzit?
Știi, Holly, nu-mi imaginez motivul pentru care a venit aici Alisha.
Orice ar fi fost, dl King a îndemnat-o.
Sper că nu am spus nimic rău...
altfel ne vor vâna ca pe niște iepurași.
Mai ales după ce ai împins-o în apă.
Oh, Toby, cum ai știut?
Încă e prea mare presiunea.
Trebuie să repar closetul.
Bună, dle Endicott, poftiți.
Salutare, oameni buni.
- Bună dimineața, dle Endicott. - Bună dimineața, Toby, băieți.
Crezusem că am venit prea devreme la pescuit.
- Serviți o ceașcă de cafea? - Desigur. Mulțumesc.
- S-au produs ceva modificări pe-aici. - Da, am rezolvat și cu gălăgia.
De ce nu dau mai încet aparatul de radio?
- Dar nu este niciun radio. - Este o orchestră.
La 6:00 dimineața?
- Cântă toată seara. - În fiecare seară.
Ați vorbit cu ei?
Am vorbit cu ei, au spus că dacă e prea mare gălăgia să le vindem acțiunile.
Și nu numai asta, ne-au aruncat pești morți în butoiul cu apă...
ne-au tăiat legăturile bărcilor...
și cineva a aruncat o cutie cu vopsea verde în closet...
în timp ce era ocupat. De mine.
Chemați poliția.
Da? Dar poliția n-are nicio putere aici.
Numai organele statului.
Când am chemat FBI și le-am cerut să ne ajute să putem dormi...
au devenit recalcitranți.
Știi, ar trebui să ne alegem propriul șerif.
- Am putea avea propriul șerif? - Păi, s-ar putea și asta.
Dacă vă strângeți toți vecinii și alegeți un șerif...
atunci statul ar putea să vă accepte drepturile.
Desigur, ar fi un oraș mic. Ulterior, vor fi altele și mai mici.
Trebuie să mă consult cu avocații mei.
- Ce-a fost asta? - Cineva a tras un optar.
Cu greu.
- Nu uita pălăria. - Oh, Holly.
Acum, dacă ai fost ales șerif trebuie să arăți a șerif.
Nu-mi place tot acest tam-tam.
Uite ce, fiule, asta e prima ta acțiune ca șerif.
E ca și cum ai face parte din guvern. Nu știu dacă îmi convine,
dar mergi mai departe, fiule. Să faci tot ce poți, bine?
Bine, Pop.
- Unde e Nick? - În birou. Acolo.
Intră.
- Bună seara. - Salut.
Ah, noul nostru șerif.
- Intră, Toby. Ia loc. - Mulțumesc, domnule.
Fă-te comod.
- Vrei ceva de băut? - Nu, mulțumesc.
Știi, o să fie o senzație minunată știindu-te aici pentru a ne proteja.
- Serios? - Da.
Carmine, eu și băieții...
vom putea dormi mult mai bine de-acum.
Așa sper.
Ne întrebam care va fi politica dv?
Politică?
Ah, angajamentul de a fi loial steagului și țării în care locuiește...
o națiune indivizibilă...
Nu este ceea ce dorim să știm.
Nu?
Va prinde bine la discursuri.
Ceea ce ne interesează cu adevărat...
este ce legi vei pune în aplicare.
Cred că le voi aplica pe toate.
Nu trebuie să avantajez o lege în defavoarea celeilalte.
Toate care? Adică, care sunt legile locale?
Păi, sunt la fel ca oriunde în altă parte.
Oamenilor nu le va mai fi permis să tulbure liniștea publică...
așa cum ați procedat voi.
Ei bine, asta nu este o lege, în modul în care o spui.
Adică, o lege trebuie să fie enunțată astfel încât omul să știe ce-l așteaptă.
Corect?
Bine, în principiu omul știe când greșește, dar cred că ai dreptate.
Așa că am să-mi dau toată silința.
Toată lumea a fost de acord ca la 11.00 seara...
ar fi un moment bun de a nu mai bea alcool și de a înceta cu gălăgia.
Deci, dacă veți închide prăvălia până la ora 11.00...
nu veți mai avea nicio problemă.
Vai, dacă închidem prăvălia la ora 11.00 seara...
nu vom mai avea nicio problemă?
Ascultă, ai înebunit? Combinațiile noastre nici nu încep până la 11.00.
Știu, Nick.
Cei mai mulți ar lua mai degrabă amendă decât să închidă la 11. Sunteți norocoși.
Ce vrei să spui?
Jocurile în afara rulotei sunt interzise...
puteți să vă strângeți lucrurile și să plecați fără să pierdeți afacerile.
Vai, putem să plecăm? Mersi.
Trebuia să vă fi gândit la asta, Nick.
Nu, cred că se poate. Nu.
Nu se poate face nimic?
Adică, nu se poate găsi o oră mai rezonabilă...
cum ar fi să zicem ora 2:00 sau 3:00?
Asta nu ar rezolva nimic, Carmine.
Vedeți doar că oamenii vor să se odihnească.
Dacă îmi permiteți, voi merge la treburile mele.
Unde te duci?
Mă duc să le spun oamenilor că trebuie să fie acasă până la ora 11:00.
- Nu te pot lăsa să faci asta, Toby. - De ce nu, mă rog?
Fiindcă îmi ești simpatic. Și băieții te simpatizează.
- Nu-i așa, băieți? - Așa e, Nick.
Acum, fiind șerif poate fi un lucru foarte periculos.
De exemplu, dacă te arăți pe-aici cu insigna în piept...
ai putea enerva pe unii dintre jucătorii noștri
și unii dintre ei devin duri atunci când se enervează, înțelegi?
Tu nu vrei să fii șerif, Toby.
- Șerifii pot păți lucruri cumplite. - Cum ar fi ce, Nick?
- Blackie, Al, spuneți-i. - Sigur, șefule.
Explicați-i bine.
- Tratamentul complet? - Da, tratamentul complet.
Apreciez foarte mult gestul tău, Nick.
E plăcerea mea.
Acum scuză-ne, avem niște afaceri de încheiat.
Sigur. Sigur.
Mi-a părut bine.
Permite-mi să-ți spun ce i se poate întâmpla unui șerif.
În primul rând, ai armă sau baston?
Oh, nu văd la ce mi-ar trebui.
M-am gândit că dacă cineva pașnic ar vedea un șerif...
acesta nu s-ar neliniști.
Nu are armă, nu are baston.
Dar pot să mă lupt. Lupt chiar foarte bine.
Da, dar să presupunem că se furișează cineva in spatele tău.
Da, și îți imobilizează brațele așa.
Iar celălalt stă în fața ta înarmat cu asta,
înfășurată în jurul încheieturii așa. Ai fi neajutorat, nu-i așa?
Doar dacă nu procedez așa.
Hei, băieți?
Băieți?
Blackie, îmi pare rău, doar îți arătam...
Al?
Blackie?
Cred că au avut suficient timp.
Acum, du-te în spatele rulotei...
și noi îți vom da cadavrul pe geam.
Ce să fac cu el?
Dacă mai respiră îl lași la cel mai apropiat spital.
Ce s-a întâmplat?
Îmi arătau cum să nu fiu rănit.
Îmi doresc ca să-și revină, așa aș putea să le cer scuze.
Nu cred că mă pot auzi acum.
Nici eu nu cred asta.
Al.
Al!
Hei, Blackie.
Blackie!
Nu am vrut să-i rănesc.
Atențiune, doamnelor și domnilor!
Hei, fiți atenți.
Hei, ce faci?
Mă gândesc că dacă aș licări un pic luminile voi atrage atenția.
- Nu poți face asta. - A, ba pot. Este ușor. Uite.
Doamnelor și domnilor, acum ascultați-mă!
A făcut-o. A făcut-o!
- Distruge întreaga întâlnire. - Pe cine suni?
M-am săturat de bufonii tăi amatori. Am să chem niște profesioniști.
- Centrala. - Convorbire telefonică interurbană.
Pot să vă ajut?
Da, desigur, că mă puteți ajuta. Dați-mi Detroit.
Vrei să blochezi pe cineva înăuntru?
Fiule, este inuman.
Nu închid pe nimeni, Pop, montez încuietoarea.
Vezi tu, dacă trebuie să arestez pe cineva...
acesta este singurul loc pe care-l putem folosi pentru închisoare.
Ar putea fi incomod.
- Da. - Toby.
Tocmai a sunat cineva de la benzinărie.
S-a desprins una din bărcile noastre de la debarcader.
Atunci, voi coborî până acolo și o voi lega înapoi.
- Pot să merg cu tine? - Sigur.
- Poftim. - Lasă, Holly.
Acum nu vreau să fac pe șeriful.
Șeriful poartă tot timpul pălăria.
Arăt ca o femeie.
Oh, Toby, de ce...
de fiecare dată când nu-ți place ceea ce fac sunt femeie,
și de fiecare dată când ești mulțumit de mine, sunt o fetiță?
Asta pentru că nu mai ești o fetiță.
Ești doar o pacoste mică, atâta tot. Doar o pacoste mică.
- Salut. - Noroc.
- Ei, s-a dat stingerea? - Oh, nu, sunt încă înăuntru.
- Bine. - Numai joker-ul nu este acasă.
Blackie l-a văzut acum 20 de minute mergând pe autostradă.
Are și o damă cu el.
Și poartă o pălărie ca "Vânătorul-Alb".
- Știi tu, ca o pălărie de soare. - Și are și insignă de șerif.
Am înțeles.
- Mersi că te-ai gândit la mine. - Da, da. Sigur.
Numără banii, Pete.
Ei bine, cu asta am rezolvat.
- Nick? - Da.
Să mergem la pescuit.
Să pescuim?
Hei, Blackie, în magazie sunt câteva lămpi...
să le aduci la debarcader.
Luăm câteva undițe și mergem la pescuit.
Ți-ai pierdut cumva mințile?
Chemăm bătrânul pentru a ne ajuta cu momeala și toate cele.
- Carmine, nu vreau să merg... - Stai puțin.
Nu-ți place alibiul?
Mergem la pescuit.
Fir-ar să fie, a fost cât pe ce.
- Ești bine, Holly? - Da.
Proștii, probabil sunt mai beți și decât o adunătură de ticăloși.
Părea că au încercat să ne calce.
Acum doar pentru că sunt beți nu înseamnă că au încercat să facă ceva întenționat.
Vezi, trebuie să fie beți.
S-au împotmolit în nisip.
Dragă, du-te în pădure și așteaptă.
De ce? Ce vei face?
Sunt șeriful, nu-i așa? Trebuie să-i învăț minte.
Dacă au făcut asta intenționat...
nu vreau să îmi fac griji ca tu să nu fii rănită.
Acum du-te. Du-te.
- Ne-am împotmolit. - Nu mai spune.
Hai, coborâți și împingeți.
- Ai de gând să te plângi? - Lasă, cred că reușesc și singur.
Eu sunt șeriful aici, băieți...
și nu vă pot oferi cheile înapoi până nu sunteți apți de a conduce.
Ocupă-te de șerif, Pete.
Pornește radioul și dă-l mai tare. Îmi place tare.
Ei bine, ce mai aștepți?
- Unde îți este arma? - La mine.
Acum băieți aș vrea să discutăm despre...
Luați mitralierele!
Holly.
Holly!
Holly?
Sunt aici.
Aoleu.
Tipii ăia sunt nebuni. Unul dintre ei a încercat să mă împuște.
Nu!
Poate sunt la o partidă de vânătoare. Întreaga mașină e plină de arme.
Te urmăresc.
Da, știu. Cred că mai bine încerc să-i trezesc din beție.
Stai aici, Holly.
Hei, băieți.
Sunt aici, băieți.
Ne-au spus că acest individ nu poarta armă, corect?
Corect. Am văzut destul de bine.
- Da, da, nu avea armă. - Bine.
Opriți focul.
Cred că l-am nimerit.
- Eu nu-l văd. - Nici eu.
E pe-aici pe undeva.
- Dă-mi lanterna. - Poftim.
Hei!
Nu ați fost nici măcar pe-aproape!
Vai de capul vostru.
- Pare a fi în partea aceea. - Nu.
Dincolo.
Nu, uitați-l. Vedeți pălăria?
Stați, împrăștiați-vă
și când îl luminez cu lanterna, îl terminați.
Ați înțeles? Mișcați-vă.
- Louie? - Da.
- Parcă v-am zis să vă împrăștiați. - Păi, am fost...
Nu-i nimic, stai pe-aproape. Oricum sunt un țintaș mai bun decât tine.
Poftim lanterna.
Acum, știi că bețivii nu ar trebui să folosească armele.
Hei, Louie! Pete! Louie! Pete!
- Pete, vino. - Ce s-a întâmplat?
- Nu știu, mi-a luat arma.
- Ei, cum a făcut asta? - Ce contează? Mi-a luat-o.
- Și unde ți-e lanterna? - Mi-a luat-o și pe-asta.
- De ce nu ieșim de-aici? - Și care este ieșirea?
Ne-ar putea auzi.
Uitați-l.
Ciuruiți-l!
De data asta știu că l-am prins.
Ce este asta?
- Îl vedeți? - Nu.
- Nici eu. - Și-atunci de ce trageți?
Sunteți înconjurați, băieți!
Dacă continuați cu problemele...
am să vă dau una de o să vă pară rău.
Uite ce e amice, totul a fost o greșeală, știi.
- Să vă îmbătați este mereu o greșeală. - Hei, dacă renunți vom renunța și noi.
Nu renunț până nu o să vă iau toate armele.
Aruncați armele chiar acolo și plecați.
Nu, nu e corect amice, armele nu au nicio treabă.
Bine, Charlie, Larry, dați-mi armele!
Bine, bine. Poftim armele astea împuțite. Aruncați-le.
Întoarceți-vă spre dreapta și îndepărtați-vă.
Bine, e destul de departe.
Voi pune cheile înapoi în contact, băieți.
Stai o clipă, amice..
Nu ne vei lăsa în jungla asta, nu-i așa?
Tot trebuie să vă treziți undeva din beție. V-aș închide...
dar v-ați înghesui în closet.
Da...
După ce ne trezim din beție, cum ieșim de-aici?
Păi, atunci când răsare soarele, mergeți direct spre el...
și vă va îndruma către drum.
Băieți, mai bine nu mai pierdeți vremea pe-aici.
Stai liniștit, amice.
Noapte bună.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- De cât timp ne ocupăm de treaba asta? - De 10 ani.
De 12 ani.
Întâlnești tot felul de oameni.
Bandiții ăia au încercat să te omoare, și nu știu de ce.
Nici eu nu înțeleg de ce.
Holly, s-a furișat cineva sub verandă.
- Ar putea fi Pop. - Nu este Pop, el este la debarcader.
Poftim, ține astea.
Te-am prins.
S-a supărat de la o glumă.
Ce făcea aici?
Nu știu, adusese chestia asta aici.
Ce este?
- Kerosen. Cred că-i aparține lui Nick. - Oh, mai bine l-aș inapoia.
- Salut, Toby. - Bună, băieți.
Unde este barca?
Va trebui să cobor și să o încarc pe mașină.
Haideți, îi spunem lui Pop despre asta.
- Hei, am mai prins încă unul. - Bine, bine, bine.
Plătiți pentru pește câte o livră, plătiți pentru sfoară câte un iard...
apoi continuați să pescuiți, continuați să pescuiți. Așa.
- Este unul mare. Ai văzut? - Unul mare și bun.
- Bună seara, oameni buni. - Noroc, Tob.
- Cum merge? - Bine, bine.
- Nu te mișca, Nick, uite ce are în mână. - Da, am văzut.
Ce fel de armă ai acolo, fiule?
Păi, e doar o mitralieră veche, Pop.
Vrei să le spui puștilor să înceteze cu gălăgia?
Gata băieți, terminați.
Murdăriți totul de sânge.
Nick...
Cred că mi se face rău.
Ai grețuri de la stomac, nu-i așa?
Oh, e rău, te face sa te simți ca și cum ai muri, nu-i așa?
Mă scoate din sărite, manipulându-ne așa.
Dar nu vă manipulez.
Pop, voi avea nevoie un pic de mașină...
din cauza unui lucru care s-a întâmplat acolo în pădure.
Cum dorești, fiule.
Domnilor nu ați dori să facem o mică plimbare?
Bine, băieți, gata la culcare.
- Chiar trebuie? - Da, trebuie. Duceți-vă.
- Seară bună, domnilor. - Seară bună.
Toby, chiar trebuie să porți arma aia oribilă?
Oh, e doar pentru a speria oamenii, Holly.
- Glumește cumva? - Asta nu o mai știu.
Prietenul vostru Blackie, a uitat un ulcior cu kerosen și un pachet la noi sub verandă.
Le-am dus înapoi la rulota dv.
- Ce-ai făcut? - La rulota noastră?
Da, sunt chiar înăuntru. Le puteți găsi destul de ușor.
Chiar așa?
Zece, nouă, opt...
șapte, șase, cinci...
Repeți și tu tabla înmulțirii, Nick?
...trei, doi, unu.
Să fiu al naibii, rulota a sărit în aer, Nick.
A luat și foc.
- Cred că glumește. - Încă nu sunt sigur.
Ne luăm tălpășița de-aici. Pentru totdeauna!
- Crezi că ne va permite? - Să vă permit?
De ce, un șerif nu are dreptul să vă spună încotro să mergeți.
Hai.
Sunt foarte bucuros că au plecat, și așa nu mi-au plăcut niciodată.
Nu este frumos să o spun, Pop...
dar nu am crezut niciodată cu adevărat că erau oameni cinstiți.
Niciodată.
Pop!
Au luat copiii. Au luat copiii.
Calmează-te, Holly. Calmează-te.
Liniștește-te, dragă. Spune-ne ce s-a întâmplat.
M-am dus la școală cu Ariadne ca să-i iau pe gemeni.
Nu le-au dat voie să plece. Au luat-o și pe Ariadne.
Cine?
Nu știu. Era însoțit de un polițist și de un agent al statului,
și a zis că-i duce la departamentul pentru protecția copiiilor.
A zis că așa e legea și că el nu se poate opune legii.
Departamentul pentru protecția copiiilor.
Asta înseamnă că femeia aia, Claypoole, a avut de-a face cu asta.
- Ai dreptate, domnule Kwimper. - Ce căutați in casa mea?
Una pentru tine, una pentru tine și una pentru tine.
Dle King, sunteți martor că acțiunea a avut loc în mod legal.
Ei, poți fi martor și la asta. El este șeriful nostru...
și o va aresta pe această femeie pentru că ne-a furat copiii.
Vom recupera copiii sau ea va fi închisă în closet.
Vreau să spun, închisoare.
Copiii sunt sub protecția departamentului de asistență socială...
prin hotărâre judecătorească dată de judecătorul Waterman.
Judecătorul Waterman îmi respectă opinia de supervizor al Asistenței Sociale,
și opinia mea este că voi pur și simplu nu sunteți potriviți pentru a crește copii.
Ești o nenorocită.
Ești o mare, mare nenorocită.
- Desigur, un limbaj cu totul... - O clipă, doamnă.
O clipă. Gemenii au făcut ceva greșit?
Nu au făcut nimic greșit.
Nimic nu i-ar putea ajuta, având în vedere mediul lor.
Audierea este mâine dimineață la ora 9:00, dar am putea obține o amânare.
- Bine, și ce trebuie să facem? - Ceva destul de simplu.
Dacă vă hotărâți să vă întoarceți de unde ați venit...
Curtea ar renunța, probabil, la judecată...
permițându-vă să plecați acasă.
Adică să împachetăm totul și să ne părăsim proprietatea...
Nu este proprietatea...
Ca funcționar public, trebuie să vă repet.
Toată această zonă a fost pusă în folosul cetățenilor.
Cum vă purtați pălăria pe capul ăla atât de strâmb?
Crezi că oamenii și publicul sunt lucruri diferite?
Ești măgar la fel ca toți ceilalți funcționari pe care i-am cunoscut.
Nu faci nimic pentru niciun singur suflet, amărât...
și asta pentru că pretinzi a face ceva pentru toată lumea.
Pentru cetățeni.
Crezi că publicul suntem doar noi?
Luminează-i Doamne mintea.
Și voi aparțineți publicului. Acum, plecați și lăsați-ne în pace.
- Să nu crezi că... - Nu te certa cu el, Arthur. Să mergem.
Un discurs strașnic, Pop.
Ar fi trebuit mai bine să-mi păstrez cuvintele pentru ziua de mâine.
Vom lua copiii înapoi, nu-i așa Pop?
Nu o să să te mint, Holly. Sunt îngrijorat, foarte îngrijorat.
Ridicați-vă.
Această audiere este bazată pe solicitarea departamentului de Protecție Socială...
unui ordin judecătoresc, de încredințare în custodia departamentului...
a acestor trei copii de-aici.
Domnule Kwimper, sunteți reprezentat de un consultant?
De către cine, dle judecător?
Aveți un avocat?
Nu, dle. Nu cred în ei. N-am crezut niciodată.
- Într-adevăr? - Da, domnule.
Fie, cum doriți.
Mulțumesc, dle judecător.
Prin urmare, deoarece aceasta este o audiere, și nu un proces...
să continuăm clar și degajat.
- D-șoară Claypoole, puteți începe. - Mulțumesc.
Onorată Instanță, departamentul de Protecție Socială este responsabil...
cu răspunderea administrării bunăstării tuturor cetățenilor.
În special la bunăstarea copiiilor.
Cazul acestor trei copii au provocat îngrijorarea profundă a Departamentului
deoarece gemenii trăiesc într-o casă...
care este mai mult un loc de creștere a delincvenței și a criminalității.
Bărbații Kwimper sunt imorali, lipsiți de autoritate...
și ferm suspectați de a obține ilegal fonduri de la agențiile guvernamentale
și de asemenea sunt cunoscuți ca având legături strânse cu gangsteri.
Voi dovedi fiecare din aceste acuzații la timpul potrivit.
Ca dovadă că fam. Kwimper este nepotrivită pentru aș crește copiii...
îi cer dlui King să prezinte un raport privind relațiile sale cu fam. Kwimper.
Profitând de amănunte, Onorată Instanță...
au pus propriile interese mai presus decât interesele celor 6 mil de contribuabili.
Când am încercat să conving fam. Kwimper să renunțe la părerea antisocială...
n-am primit decât insulte...
în decursul cărora, bătrânul Kwimper se lăuda...
că a primit în mod obișnuit
scutiri și ajutoare pentru copii aflați în întreținere.
Mai târziu am aflat că Toby Kwimper a servit în armată...
unde a păcălit medicii în acordarea unei indemnizații de invaliditate totală.
Folosesc în mod voit cuvântul "păcălit".
Pot să demonstrez că nu suferă...
deloc de nicio invaliditate fizică.
Mai aveți?
Foarte puțin, Onorată Instanță.
Departamentul ar dori să sublinieze...
că fam. Kwimper nu are statutul legal pentru a fi tutori ai acestor copii.
Mai mult decât atât, fam. Kwimper a încurajat doi gangsteri notorii...
să înființeze un sediu de jocuri de noroc în vecinătatea lor.
Ulterior, fam. Kwimper s-a certat cu gangsterii...
le-au indendiat sediul de jocuri, și în cele din urmă i-au izgonit cu arma în mână.
Da, am auzit ceva despre asta. Înspăimântător.
Groaznic.
Realitatea este că o fată nemăritată...
pe nume Holly Jones trăiește cu fam. Kwimper...
într-o relație pe care nu aș dori să o relatez.
Dumnezeule!
Ce nenorocire poate să spună.
Liniște. Veți avea oportunitatea de a răspunde la acuzații.
Un ultim punct de vedere, Onorată Instanță.
În calitate de psiholog, i-am dat lui Toby Kwimper un test psihologic...
conceput pentru a dezvălui motivațiile fundamentale.
Eram în plină desfășurare a testului...
când am fost atacată și lovită de către domnișoara Jones.
Și mai susțineți că nu aveți nevoie de avocat, nu?
Ce a dezvăluit testul?
Atitudini care au fost șocante pentru întregul Departament.
Vă înaintez o copie.
Ei, ce aveți de zis despre toate acestea?
Dle judecător, vă supărați dacă ne-am consulta un pic?
Discutați, prin toate mijloacele.
Mulțumesc, dle judecător.
Știi ce cred, Pop? Cred că nu stăm prea bine.
Este nedrept. Ea a răstălmăcit fiecare întâmplare.
- Acum, cineva trebuie să le clarifice. - Succes, Pop.
Nu, mă voi enerva și nu ne va face niciun bine.
Te ocupi tu de asta, Toby.
Eu? Nu mă pricep la cuvinte.
Nu vom fi într-o situație mai grea decât suntem acum.
- Te rog, Toby. - Curaj, fiule. Curaj.
- Nu știu dacă pot, Pop. - Te rog. Te rog, fiule.
Probabil voi înrăutăți situația, dle judecător...
dar Pop și Holly au încredere în mine.
Așa că ascultați-mă.
Încă puteți angaja un avocat.
Păi, deja Pop a refuzat asta...
și de obicei are dreptate despre tot ceea ce spune.
În primul rând, poate că am greșit...
când am vrut să-l alung pe dl King de pe proprietate.
- Foarte amabil din partea dv. - Da, domnule.
Nu trebuie să fiu într-o situație neplăcută doar pentru că dl King s-a purtat urât.
Ce lucru urât a făcut dl King?
A încercat să ne arunce de pe proprietate chiar dacă nu avea autoritatea necesară.
Am fost nevoiți să strângem totul.
Dle judecător, ar fi legal, de exemplu...
dacă ar fi să răspund la unele din lucrurile ce s-au spus împotriva mea?
Puteți alege ordinea contraargumentelor dv.
Asta înseamnă că e în regulă?
Da.
Atunci să vorbim despre spatele meu.
Cei de la Fort Dix mi-au spus că mi-am sucit spatele...
după prima lecție de judo.
Le-am spus că se îndreaptă după următoarea lecție...
și să nu-și facă griji dacă continui.
Dar ei au spus că spatele e sucit și astfel m-au declarat invalid.
Sunt gata să admit că un medic ar putea ști un pic mai multe decât mine...
așa că de-atunci primesc cupoane.
Dar prin modul cum le-am obținut, s-ar putea să nu fi procedat corect.
Și dacă nu am procedat corect, îmi pare foarte rău.
Vă apărați sau faceți o mărturisire?
Încerc doar să spun ce s-a întâmplat. Nu este corect?
Păi, e destul de neobișnuit dar continuați.
Dle judecător, nu-mi face plăcere...
să vorbesc împotriva persoanelor care nu sunt aici pentru a răspunde.
Dar toată legătura noastră cu Nick și Carmine...
a fost doar înapoierea unui pachet pe care îl uitaseră la noi.
Nu știam că înăuntru era o bombă.
Dacă am fi știut l-am fi aruncat în golf.
Și nici nu i-am izgonit sub amenințarea cu arma.
Când rulota a sărit în aer, pur și simplu au șters-o.
Dacă puteți dovedi asta, atunci este o problemă de luat în seamă.
Oh, pot dovedi dle judecător, dar nu-mi pare așa de important.
Nu, nu-i așa? De ce nu?
Dacă eram judecător, în rolul de a stabili cine au fost cei care au educat copiii...
m-aș fi întrebat...
dacă Pop a fost un bărbat bun și dacă Holly...
a fost o femeie bună.
Puteți întreba gemenii despre Holly.
Vreau să spun, sunt doar copii, dar copiii știu cine-i iubește
și cine i-a învățat tot ce știu și cine le-a făcut pe plac.
Fir-ar să fie, și Holly este o copilă, dar ei n-au poftit la nimic mai bun.
Și este și isteață.
Dacă nu ar fi fost ea, acum am fi trăit din șomaj sau am fi murit de foame.
Am arătat deja motivele acuzațiilor în cauză, Onorată Instanță.
Cred că sunt acuzat din multe puncte de vedere care nici nu există, dnă.
Mai întâi de toate, sunt acuzat de ascunderea adevărului,
apoi de maltratarea copiiilor.
Mai ales maltratarea lor, doar pentru că în ochii lor sunt un nenorocit.
- Pot să spun ceva, dle judecător? - Poftiți.
Nu-mi place să o spun, dle judecător.
Nu-mi place să vorbesc împotriva unei doamne cu reputație,
dar de dragul copiilor, totuși, trebuie să o fac.
Cu siguranță m-ați făcut curios.
Iadul nu e nimic în comparație cu o femeie demnă de dispreț.
Vă ascult.
Atât am avut de zis, dle judecător.
Ei, dle Kwimper, observația dv poate sau nu să fie corectă
nu aș fi putut spune-o nici eu însumi. Dar aș vrea să știu de ce ați spus-o.
Am spus-o pentru că este adevărat, dle judecător.
Domnișoara Claypoole de față...
s-a dus după Toby ca și cum acesta ar avea tichete gratuite,
s-a aplecat asupra lui...
l-a gâdilat și l-a sărutat,
și când el a tratat-o cu indiferență...
ea a descătușat iadul asupra noastră.
Onorată Instanță, voi nega acea minciună.
Aș dori doar să subliniez că nu eu sunt cea judecată aici.
Nu este nimeni judecat aici, d-șoară Claypoole. Aceasta este o audiere.
Susțineți ceea ce tocmai a spus tatăl dv?
Aș prefera să nu răspund, domnule.
Bine. Atunci pe scurt, d-șoara Claypoole v-a sărutat vreodată?
Da, domnule.
Serios, Onorată Instanță...
la ce vă așteptați să spună? De aceea, se vor apuca de orice pai.
Vă rog să vă așezați, d-șoară Claypoole, și nu ne mai întrerupeți.
Continuați.
Vorbeam despre Pop...
și cum ar putea să vă ajute să știți ce fel de om este.
Lui Pop nu-i place să se vorbească despre el și în general încerc să-i fac pe plac.
Dar de data asta nu pot.
Tatăl meu este un om temperamental, asta fiindcă este foarte isteț.
El nu poate suporta când oamenii se comportă prostește.
Nu sunt prea deștept dar este o minune pentru mine că am reușit prin forțe proprii.
De multe ori mi-a trecut prin minte să fiu contra lui.
Am crezut că există un altfel de trai decât bucuria traiului alături de Pop,
dar nu am fost atât de tâmpit să mă ridic împotriva lui, dle judecător
și de multe ori mă bucur că nu am făcut-o.
Este adevărat că Ariadne, gemenii și Holly nu sunt rudele lui Pop.
Acum, asta nu vă dă de gândit și să încetați, dle judecător?
Ați pomenit de cineva care ar lua acești copii înfometați...
doar pentru că nu au un acoperiș deasupra capului.
Pop nu are bani. Nici nu a avut vreodată.
De ce a trebuit să ia acești copii străini?
Vă spun eu de ce, dle judecător. Pentru că este un om bun.
A fost întotdeauna bun cu mine și s-a comportat întotdeauna bine cu ei.
Și așa va fi întotdeauna.
Asta e tot ce contează azi, și dacă nu știți asta, dle judecător...
atunci nu trebuie să judecați.
Onorată Instanță...
pot să vă reamintesc concluziile testului?
În mod conștient ar putea fi bine intenționat...
dar tot ceea ce contează cu adevărat sunt gândurile lui ascunse.
Ei bine, aveți ceva de spus despre acest test?
- Da, dle. Putem vorbi între patru ochi? - Da.
Mulțumesc.
Reprezentantul apărării subliniază în mod corect...
faptul că acest test nu are nicio legătură cu acest caz.
Se presupune că tatăl său este tutorele copiiilor.
Atunci să facă testul tatăl său. Am unul chiar aici.
Asta a fost sugestia reprezentantului.
Spuneți.
Asta este o idee bună.
Dle Kwimper, poftiți vă rog.
I-ai luminat mintea?
Dle Kwimper, ați înțeles semnificația testului asocierilor de cuvinte?
- Testul dat de Toby? Da. - Foarte bine.
Vreți să vă așezați acolo, vă rog?
Prea bine, puteți începe.
Sunteți pregătit?
Da.
Tribunal.
Copil.
Suntem terminați.
Lună.
Alegeri.
Casă.
Sunt suficiente, Onorată Instanță.
Bine. Vă mulțumesc mult, dle Kwimper.
Cu plăcere, dle judecător.
- Puteți să analizați răspunsurile acum? - Cred că da.
Atunci vom continua.
Tribunal. Crimă.
Acesta este răspunsul naiv al unei minți criminale.
Tribunal este locul unde te duci atunci când ai comis o crimă.
O clipă.
N-are importanță.
Copil. Muncă.
Oh, este clar.
Se gândește la copii în modul de a profita de pe urma muncii lor.
Oh, acum serios, cred că asta este...
Onorată Instanță, am o diplomă de master în psihologie.
Lună. Strălucire.
Acesta este un alcool ilegal băut de alcoolici analfabeți și iresponsabili.
Dar ce ziceți de Shine On, Harvest Moon? Acesta este un cântec.
Ce are de-a face cu alcoolicii?
- Nu înțeleg... - E de-ajuns.
Cererea dv pentru un ordin judecătoresc este respinsă.
Cred că nu ați înțeles. Orice specialist...
D-șoară Claypoole, dv sunteți cea care nu înțelege acest test.
Răspunsurile nu au fost ale dlui Kwimper. Au fost ale mele.
Aceasta a fost sugestia reprezentantului.
Ați avut dreptate dle Kwimper, de a nu fi avut nevoie de avocat.
Nu ați fi putut avea unul mai bun.
Ei bine, azi această instanță a avut o experiență remarcabilă.
A avut privilegiul rar de a asculta la un om cinstit.
Și a avut un motiv în plus.
A auzit istorioara unei mici așezări...
o colonie mică, care a învins greutățile...
s-au luptat împotriva oamenilor rău intenționați...
și au supraviețuit tuturor dificultăților de ordin legal și financiar.
Este plăcut să știi că spiritul de fruntaș...
care a făcut această țară cea mai mare din lume...
doamnelor și domnilor...
este palpitant să știi că acest spirit trăiește și astăzi.
Statul nostru are nevoie de acest spirit mai mult decât oricând, nu credeți?
Ba da, dle judecător. Sunt dispus să recunosc...
că în ultima vreme am fost dezamăgit de acțiunile statului...
Nu am mai primit nicio asigurare de șomaj și nicio scutire...
dar sunt dispus să uit tot ce-a fost.
O să ne întâlnim cândva.
Da.
Cazul a fost clasat.
Știam eu! Știam eu!
Eddy! Teddy! Ariadne!
- Bună, Holly. - Bună, Toby.
- Arăți grozav în seara asta. - Mulțumesc.
Păcat că nu este nimeni aici să te vadă.
Chiar așa.
Toby.
Spune-mi adevărul.
De ce te-a sărutat femeia aia?
- Oh, dar știi, Holly. Știi. - Ba nu știu.
Hai, răspunde-mi.
Oh, stăteam culcați pe acele perne, iți amintești?
Da îmi amintesc.
În timp ce stăteam așa...
Oh, vreau să-mi arăți exact ceea ce s-a întâmplat.
Pas cu pas.
Să vedem...
stăteai în poziția asta. Și ce-a urmat?
Apoi s-a apropiat foarte încet de mine.
Așa?
M-a mângâiat pe frunte.
Așa?
Ei, nu așa ca și cum ai călca o cămașă, a fost un pic mai delicat.
Așa.
Apoi mi-a zis să o îmbrățișez.
Așa?
Apoi s-a aplecat și m-a sărutat și cred că am sărutat-o.
Toby...
ai de gând să spui iar afurisita aia de înmulțire?
Știi ceva? Nu am ajuns niciodată până la 12 așa repede.
12 ori 12 face 144.
Ce mă frământă este ceea ce vine după 12.
Eu urmez, Toby.
Eu.
Trebuie să-l repar.
Iar este sub presiune.
Repair and Synchronization by Easy Subtitles Synchronizer 1.0.0.0