Buđenje započinje sa riječima: Jesam i sada.
Posljednjih osam mjeseci buđenje je zapravo boljelo.
Shvaćanje da sam još tu polako mi dolazi do mozga.
Nikad nisam bio neki ljubitelj ustajanja. Ja nikad ne bih
iskočio iz kreveta i sa smiješkom započeo dan kao što je to radio Jim.
Nekad bi mi došlo da ga udarim kad bih ga vidio tako sretnog ujutro.
Govorio sam mu da samo budale dočekuju novi dan sa smiješkom,
da samo budale mogu izbjeći činjenicu da
da sada nije jednostavno sada.
To je hladni podsjetnik, dan nakon jučer,
Godina nakon prošle godine,
da će prije ili kasnije stići.
On mi se smijao i poljubio bi me u obraz.
Ujutro mi treba neko vrijeme da postanem George. Vrijeme da
se prilagodim onome što se od Georgea očekuje i kako će se ponašati.
Dok se obučem i napravim posljednje finese na sada
pomalo ukočenog, ali savršenog Georgea,
u potpunosti znam koja je moja uloga.
Gledajući u ogledalo koje me gleda natrag,
ne radi se toliko o licu koliko o izrazu sumnje.
Samo izdrži ovaj prokleti dan.
Malo predramatično, pretpostavljam.
S druge strane, srce mi je slomljeno.
Osjećam kao da tonem, da se utapam, da ne mogu disati.
Nećeš ništa reći? -Šališ se? Spektakularno je.
Što to radiš?
Samo trenutak... prestani.
Mislim da nisi spreman za život u staklenoj kući.
Zavjese, starče.
Ti si taj koji uvijek govori da smo nevidljivi.
To nije baš ono na što sam mislio.
Prvi put u životu ne mogu predvidjeti svoju budućnost.
Svaki dan prolazi u izmaglici, ali sam danas odlučio da više tako neće biti.
Napokon! Znaš da ovdje pada kiša, a ja sam zatočen čekajući tvoj poziv.
Ispričavam se, sigurno sam dobio krivi broj, tražim Georgea Falconera.
Ispričavam se, očekivao sam nekog drugog. Da, nazvali ste pravi broj.
Kako vam mogu pomoći? -Ja sam Harold Ackerley...
Jimov rođak.
Dobra večer, gospodine Ackerley.
Bojim se da imam loše vijesti.
Dogodila se prometna nesreća.
Nesreća? -Ovdje je napadalo dosta snijega i ceste su zaleđene.
Na putu u grad, Jim je izgubio kontrolu nad vozilom.
Umro je na mjestu događaja.
To se dogodilo jučer navečer, ali njegovi roditelji vas nisu htjeli nazvati.
Shvaćam.
Zapravo, oni ne znaju da sam vas nazvao, ali mislim da trebate znati.
Hvala.
Ovo je sigurno veliki šok za vas, kao što je i za nas.
Da, doista.
Hoće li biti sprovod? -Prekosutra.
Onda bih trebao poklopiti i rezervirati let.
Sprovod je rezerviran samo za obitelj.
Za obitelj, naravno. Hvala što ste nazvali.
Gospodine Ackerley? -Da?
Mogu li vas upitati što je sa psima? -Psima?
Jedan pas je bio s njim, ali je uginuo. Imao je još jednog?
Da, mala kujica.
Ne znam, žao mi je. Nisam čuo da je itko spominjao drugog psa.
Hvala što ste nazvali, gdine Ackerley. -Zdravo, gdine Falconer.
Zdravo, Charley.
Kako znaš da sam ja?
Charlotte, nitko drugi me ne zove u 8 ujutro.
Nisam te nazvala prerano, zar ne? Zvučiš mrzovoljno.
Ne, boli me glava.
Htio sam te nazvati, je li prekasno da se predomislim za večeras?
Ne, naravno da ne! Nisam te vidjela cijeli tjedan.
Trebaš mi. -Znam, žao mi je.
Super, vidimo se večeras. Moram požuriti,
kasnim na posao. Nazvat ću te iz škole.
U redu,
Zdravo, mala. -Zdravo, starče.
Dobro jutro, gdine George.
Gdine, ne izgledate dobro. -Dobro jutro, Alva. Ne, nisam dobro spavao.
Zaboravila si izvaditi kruh iz zamrzivača. -Tako ostaje svjež.
Jutro je bio malo presvjež.
Na stolu su neki papiri, pa te molim da ih ne diraš.
I tinta mi je iscurila na krevet. -U redu je, gospodine.
Alva? -Da, gdine?
Hvala ti, prekrasna si.
Profesore, jutros je jedan student tražio vašu adresu.
Adresu?
Jesi li mu je dala? -Jesam, gdine.
Nadam se da je to u redu. Shvaćam da to vjerojatno nisam trebala učiniti,
ali bio je jako drag, i prije nego sam shvatila...
Sjajno izgledaš s tom frizurom, stvarno ti pristaje.
Uvijek izgledaš tako prekrasno, svježe, a osmijeh ti je dražestan.
-Arpege. -Oprostite?
Stvarno prekrasno.
Dobro jutro, Don. -Dobro jutro, George.
Dobro jutro, George.
Dobro jutro, Grant.
Izgledaš očajno, što si radio?
Pogledaj oko sebe, Grant.
Većini ovih studenata cilj je ništa drugo nego kolektivni posao
i želja da odgoje djecu koja piju Coca-colu, gledaju TV,
a čim počnu pričati pjevaju pjesme iz reklama
i razbijaju stvari čekićem. -Danas me stvarno strašiš, George.
Nemoj mi reći da je tebi lako sa ovim studentima.
Ponekad ih uhvatim kako bleje u mene kao telad,
kao da im govorim na stranom jeziku.
Podsjeti me zašto nas ne bi sve trebalo istrijebiti?
Ti misliš da je sve ovo šala.
Živimo u svijetu gdje je nuklearni rat ozbiljna prijetnja. Ne razumijem kako se
to tebe ne tiče.
Ti to ozbiljno? -Da, ozbiljan sam.
Jesi li uopće pročitao članak koji sam ti dao o atomskim skloništima?
Naši su gotovo spremni, imali smo 3 različita poduzetnika, tako da
nijedan ne zna čime raspolažemo, a onda ćemo ih srediti da ne budu uočljiva.
Stvarno?
Ako se proširi glas da je tvoje sklonište bolje, svi će se htjeti tamo skloniti.
Je li?
Neće biti vremena za suosjećanje kada Rusi ispale raketu na nas.
Ako na ovom svijetu nema vremena za suosjećanje, ja ne želim u njemu živjeti.
"Poslije mnogo ljeta".
Pretpostavljam da ste svi pročitali Huxleyjev roman koji sam vam zadao
prije više od tri tjedna?
Na koji način je naslov povezan sa pričom?
Da, gdine Mong. -Nikako.
Radi se o bogatašu koji se boji da je prestar za tu djevojku...
i misli da mladi lik...
Russ.
Kako želiš?
Da, gdine Hirsch.
Na stranici 79, gospodin Propter piše da je najgluplja rečenica
u Bibliji: "Mrzili su me bez povoda."
Smatra li on da su nacisti imali pravo mrziti Židove? Je li Huxley antisemit?
Ne.
Aldous Huxley nije antisemit. Naravno da nacisti nisu imali pravo
mrziti Židove. Ali njihova mržnja prema njima nije bila bez povoda...
samo je stvar u tome da povod nije bio stvaran.
Bio je izmišljen. Razlog je bio strah.
Izostavimo na trenutak Židove i razmislimo o drugim manjinama,
o onima koje prolaze nezapaženo ako je to potrebno.
Postoje razne manjine, plavuše na primjer...
ili osobe sa pjegicama.
Ali manjina je zapravo samo mišljenje pojedinca
kada ovaj nosi sa sobom nekakvu vrstu prijetnje za većinu.
Stvarnu prijetnju ili izmišljenu.
I tu leži strah.
A ako je ta manjina na neki način nevidljiva, strah je mnogo veći.
A strah je razlog zbog kojeg dolazi do ugnjetavanja manjine.
Tako da uvije postoji razlog, a to je strah.
Manjine su samo ljudi... ljudi poput nas.
Vidim da me slabije pratite.
Znate što? Zaboravit ćemo na gdina Huxleyja i razgovarat ćemo o strahu.
Jer naposljetku, strah je naš stvarni neprijatelj.
Strah preuzima vlast nad našim svijetom.
Strah se koristi kao sredstvo manipulacije u našem društvu.
Tako političari šire svoju politiku.
Tako nam Madison Avenue prodaje stvari koje nam ne trebaju. Razmislite malo.
Strah da ćemo biti napadnuti.
Strah da su komunisti na svakom uglu. Strah da nam mala karipska država
koja ne vjeruje u naš način života predstavlja prijetnju.
Strah da će crnačka kultura preuzeti svijet.
Strah od kukova Elvisa Presleyja.
Zapravo, ovaj zadnji je možda stvarni strah.
Strah da nam loš zadah može pokvariti prijateljstva...
strah od starosti i samoće.
Strah da smo beskorisni i da nikoga nije briga za naše mišljenje.
Želim vam ugodan vikend.
Gdine, mogu li razgovarati načas s vama?
Zašto nam uvijek ovako ne predajete? -Mislim da nije baš dobro prošlo.
Stalno imam strah od nečega, ali ne možete
sa bilo kim razgovarati o tome, ispast ćete budala.
Ne možete o tome razgovarati sa Lois? -Mislim da se ona ničega ne boji.
Svi se boje nečega.
Čega se vi bojite, gdine?
Auta.
Kako možete živjeti u L.A.-u i imati strah od auta? -Možda ne možete.
Ponekad od straha postanem gotovo paraliziran.
Uhvati me panika i osjećam kao da ću eksplodirati ili tako nešto...
Mogu li vas pitati nešto osobno? -Ako želite?
Pušite li travu?
Koliko staro ti izgledam? -Pa, jeste li ikad uzimali drogu?
Naravno, Kenny.
Kao na primjer?
Mislim da o tome ne bih trebao razgovarati s vama na kampusu.
Ponekad je to jedini način kako mogu sve podnijeti.
Jeste li ikada probali meskalin? -Nije po mom guštu.
Jednom sam sebi obrijao obrvu pod utjecajem meskalina, ne stoji mi.
Oprostite? -Pogledao sam se u ogledalo-
to je velika greška ako si na meskalinu- učinilo mi se da
mi obrve preuzimaju lice, i prije nego sam bio svjestan, obrijao sam obrvu.
Nosio sam flaster iznad oka 6 tjedana dok nije ponovno narasla. Neugodno.
I poslije ga niste uzimali? -Kenny, jeste li me slušali?
Obrijao sam obrvu.
Htio sam nešto iskusiti, gdine Potter, a ne imati karijeru na pozornici.
Ako želite nešto uzeti, ja obično imam nešto kod sebe.
Vi ste stvarno ludi, ha?
Žao mi je, vidim da vam nije ugodno ovako pričati. -Kako ste to zaključili?
Lois misli da ste pomalo oprezni, kao ovog jutra,
kada ste slušali sva ta sranja koja smo govorili o Huxleyju.
Pa, niste baš svi.
Nisam vidio da ste jednom htjeli nešto reći. -Gledao samo vas.
Dopustili ste nam da blebećemo, a onda ste nam sve objasnili,
ali nam niste rekli sve što znate o nečemu.
Pa, možda je to donekle točno.
Nije da želim biti oprezan.
Stvar je u tome da ne mogu potpuno otvoreno razgovarati u školi.
Netko bi to krivo protumačio.
Pokušao sam to danas, ali nije baš bilo uspješno.
Što ste htjeli uzeti? -Ništa, pošao sam u Deanov ured.
Hodali ste ovamo samo da biste razgovarali sa mnom?
Zašto ne? -Mislim da zbog toga nešto zaslužujete, gdine.
Izaberite.
Ja ću izabrati. -Hvala.
Mislim da biste izabrali plavu.
Zašto? -Zar plava boja nije simbol duhovnosti?
Zbog čega mislite da sam duhovan?
A vi? Crvenu?
Što predstavlja crvena boja? -Mnogo toga.
Bijes, požudu...
Šalite se?
Profesore, ja... vidimo se.
Molim?
Što radiš, mala?
Pokušavam završiti knjigu. Ti?
Dobro, upravo izlazim iz škole, pa sam se mislio treba li ti što?
Baš si drag, mislim da sam spremna.
Budi dobar i kupi mi bocu gina. Tangueray? Sviđa mi se boja boce.
Sviđa ti se ono u njoj. Kada da dođem?
Meni odgovara u 7, tebi?
Savršeno, vidimo se onda.
Vidimo se. Zdravo, Geo.
Zdravo, mala.
Prekrasno!
Da, gdine Potter? -Idete negdje, gdine?
Obično zato ljudi sjedaju u svoje aute.
Mislim da možda idete na praznike... -Molim?
Vidio sam da ste kupili stvari iz ureda.
Što stvarno želite, Kenny?
Nadao sam se da bi jednom mogli ići na piće ili tako nešto.
Zašto?
Ne znam, gdine.
Mislim da bi vam se to svidjelo i...
mislim da vam je potrebno društvo.
Stvarno? -Da, gdine.
Možda imate pravo, ali to će biti neki drugi put.
Kasnim. Ali hvala na pozivu i razgovoru od ranije.
Drži se podalje od meskalina.
Dobar dan, gdine Falconer.
Dobar dan, kako ste danas? -Dobro, gdine.
Trebate otvoriti svoj sef? -Da.
Pođite za mnom.
Izvolite, gdine.
Možete li se ovdje potpisati, molim?
Hvala. -Molim.
Reci mi nešto o svojoj prijateljici Charlotte.
Što želiš znati?
Ne znam, činiš se vrlo zatvorenim...
kao da ste nekad bili zajedno ili tako nešto.
Nisi valjda spavao s njom? -Jesam.
I?
Nekoliko puta, kada smo bili mlađi. Nije da mi ništa nije značilo, ali
mislim da je to bilo puno važnije Charley.
Bilo je to davno, u Londonu.
Volim Charley. Mi smo vrlo bliski prijatelji, ali to je sve.
Zbunjen sam. Ako spavaš sa ženama, zašto si sada sa mnom?
Zato što se zaljubljujem u muškarce. Zato što sam se zaljubio u tebe.
Zar ionako svi ne spavaju sa ženama kada su mlađi?
Ja nisam. -Šališ se?
Ne, ne šalim se.
Nikad me to nije zanimalo. -Ti si vrlo moderan, zar ne?
Prva stvar koju sam primijetio kod tebe...
jest koliko si siguran u sebe.
Kako možeš biti tako siguran u sve u svojim godinama?
Misliš da sam siguran u sebe?
Naravno da jesi.
Završio sam, hvala.
Da, gdine Falconer? Mogu li vam još kako pomoći?
Ne mogu naći čekovnu knjižicu, a treba mi nešto novca.
Danas nije moj dan.
Moja mama kaže da su čupave obrve bez veze, ali mi se sviđaju vaše.
Ja mislim da i ti imaš lijepe obrve.
Zašto izgledate tako tužno? Želite li upoznati Charltona Hestona?
''Ben Hur''.
To je naš škorpion.
Svaki dan mu ubacimo nešto novo i gledamo kako će ih on ubiti.
Tata kaže da ga podsjeća na Koloseum, pa je brat zalijepio stubove.
On želi postati scenograf.
Još nije pojeo pauka, jer je još sit od moljca kojeg smo mu dali sinoć.
Tata kaže da bi volio vas baciti u Koloseum.
Šališ se, zašto?
On kaže da se lako krećete u mokasinkama,
ali vi ih uopće ne nosite.
Mislim da se i moj brat Tom lako kreće u mokasinkama,
ali on nosi Kedsice.
Prošlog tjedna me je nagovorio na tretman kose sa jajima.
Sjaji li se?
Dušo, zašto gnjaviš gdina Falconera?
Ne smeta mi nimalo, Susan. Kako si?
Drago mi je da te vidim, George.
Večeras smo pozvali par ljudi na piće i voljeli bi da dođeš.
Hvala, ali već imam neke planove. -Onda neki drugi put.
Jennifer, ostavimo gdina Falconera u svom poslu.
Doviđenja, George.
Doviđenja, Susan. Doviđenja, Jennifer.
Mogu li vam pomoći? -Želim kupiti metke za ovaj pištolj.
U redu, gdine. Ovo je vrlo star pištolj.
Imamo specijalnu ponudu za pištolje - dva po cijeni jednog.
Možda jedan za damu? -Ne, hvala, samo ću metke.
Hvala vam, još nešto? -Ne, hvala.
To je $2,29.
Ispričavam se, nadam se da nije lajala na vas.
Ponekad malo poludi, pa je moram ostaviti u autu.
Prekrasna je, kako se zove? -India.
India.
Pomakni se.
Ja sam imao čistokrvne fox terijere. Ne viđa ih se često.
Miriše na tost sa sirom.
Još uvijek je štene, zar ne?
Pa, ugodan dan vam želim. -I ja vama.
Zdravo, India.
Ispričavam se. -U redu je.
Ja sam, kriv kupit ću vam druge cigarete. - Ne brinite.
Ne, inzistiram.
Hvala.
Žao mi je zbog razbijenih boca.
Izvolite. -Hvala.
Želite jednu?
Ne, hvala. Zapravo može, hvala.
Carlos. -Što ste rekli?
Carlos, pitali ste me kako se zovem. Jeste li u redu?
Da. Jesam, žao mi je.
Stvarno ste posebni. Sjajno izgledate. Uživajte u tome, to je izvrstan dar.
Odlično govorite španjolski.
Hvala.
Trebao bih ga više koristiti.
Pa... nikad nije kasno.
Što to radite?
Zar nećemo negdje ići?
Ne, ali hvala.
Znate li da je nebo ovakve boje zbog smoga?
Nikad prije nisam vidio ovakvo nebo.
Ponekad odvratne stvari imaju svoj vid ljepote.
Mogu li dobiti još jednu cigaretu? -Naravno.
Sigurni ste da se ne želite provozati? -Siguran sam.
Odakle ste? -Iz Madrida.
Madrid? Kako ste završili ovdje? -Duga priča.
Upoznao sam jednog tipa iz L.A.-a u hotelu gdje sam radio.
Rekao mi je da mogu živjeti s njim i da će mi naći agenta.
Ali nisam bio svjestan svog španjolskog naglaska.
Sviđa mi se vaš naglasak, vaš engleski je jako dobar.
Kako ste ga naučili? -Kada sam bio mali, mama je imala dečka Amerikanca.
Vaša majka je u Madridu? -Aha.
Ona je frizerka. Ošišala me je prije nego sam otišao, sviđa vam se?
Mislim da sada sličim na Jamesa Deana. -Vi izgledate bolje od Jamesa Deana.
Stvarno? Hvala.
Nitko me prije nije pokupio, a da nije tražio nešto.
Mislim da ste vi pokupili mene.
Danas mi je težak dan.
Što to može biti teško tipu poput vas?
Samo pokušavam preboljeti staru ljubav.
Moja majka kaže da su ljubavnici kao autobusi.
Samo se mora malo pričekati i drugi će naići.
Moram ići.
Čini se da vam jedino treba netko tko će vas voljeti. Ja sam dobar tip, znate.
Hvala, ali ja idem.
Tvoj je red da promijeniš ploču.
Neću, tvoj je red. Ionako ti se ne sviđa ono što ja stavim.
Dat ću ti $5 da je promijeniš, ja sam prestar.
Ti si star samo onda kada ti to odgovara. Što čitaš?
Ne opet to depresivno sranje! -To je za predavanje.
Koje dubokoumno djelo ti čitaš?
Doručak kod Tiffanyja
Ne budi tako samodopadan.
Kakav život on ima! Zar mu ne zavidiš?
Zašto, jer može zgrabiti bilo čiju guzicu?
Krasno!
Ne, nego zato što može činiti što god poželi, kao jučer.
Bio sam u dvorištu kada je Susan prišla da razgovaramo.
To njeno derište Christopher je dotrčalo s nekim prokletim pištoljem.
Naš psić je prišao, pogledao ravno ispred, podigao svoju nogu i
popišao se po njegovim novim tenisicama.
A zapravo i po samom Christopheru!
Naravno, morao sam reagirati kao da sam stvarno uzrujan.
Sjajno je to izveo, šteta što nisi bio tamo.
I to nakon što su ta djeca milijun puta gnjavila tog jadnog psa.
Mogao bi od njega nešto naučiti. Oni ne ostaju budni cijelu noć brinući se.
Naučio je kako od nas dvojice dobiti ono što želi. Oni su sofisticirani paraziti.
Pa najgluplja stvorenja su uvijek i najsretnija, sjeti se samo svoje majke.
Oni žive za sadašnjost. Što može biti bolje od toga da sam ovdje s tobom?
Da sada umrem, bilo bi u redu.
Ali meni ne bi bilo u redu. Zašto ne ušutiš i ne odeš promijeniti ploču?
Dobar odgovor.
Mislio sam ih povesti u Denver idući tjedan ako se ti slažeš.
Moja mama ih obožava. Vjerojatno se slični umovi dobro razumijevaju.
Ti ostani tu, starče.
Ne, nisam zaboravio gin, vidimo se za 10 minuta.
Christophere, bi li ti se svidjelo da te ubijem? -Ne znam.
Ako nastaviš s tim, saznat ćemo. Zato odi kući i prestani pucati po ljudima.
Tako mi je drago što te vidim.
Uđi.
Prekrasno miriše! Gladan sam! Gdje je Luisa?
Dala sam joj slobodnu večer, sama kuham.
Stvarno? -Da, i isprobavam nešto novo.
Draga Charlie, za tebe je kuhanje novo. -Ne pravi se pametan.
Večeras se dobro osjećam i bit ću zabavna.
Već imam dvije uranjene novogodišnje odluke.
Prvo: nema više priče o groznim bivšim muževima i djeci kojoj nije stalo.
A druga? -Kakva druga?
Odluka.
Druga odluka: više pušenja, pića i jebeš sve!
Hajde! Napravi mi piće. Ja ću gin tonic, molim.
Zato pazi, dušo! -Stiže!
Baš fino što si večeras došao. -Fino nema nikakve veze s tim.
Želio sam te vidjeti. -Oh, zar je to moguće?
Kad god napraviš nešto fino, sramiš se to priznati.
Za naše uranjene novogodišnje odluke.
A koje su tvoje odluke?
Ostaviti prošlost, definitivno, potpuno i zauvijek.
Hoćeš mi zapaliti?
Dragi, ne izgledaš dobro.
Sjećaš se onog laganog srčanog udara koji si imao prošle godine?
Ne izgledaš dobro.
Dobro sam, nikad se nisam bolje osjećao.
Samo sam umoran, nenaspavan... -To je normalno.
Proveo si sa Jimom 16 godina.
Ja mislim na Richarda svaki dan. Teško je biti sam.
Ti barem imaš posao i život.
Idemo sada večerati, hoćemo li? Jer sam se tako potrudila...
Što to govoriš? - Ozbiljno, više ne postoji riječ "star".
Neki dan me jedan student nazvao "gospodinom u poznim godinama".
Ne bi mi smetalo da "star" ne postoji, ali ni "pozne godine" mi se ne sviđaju.
Sve je postalo tako bezlično, nisam zato došao u Ameriku.
Kao da je došlo do potpunog preokreta u kulturi i ponašanju.
Mladi se ne znaju ponašati. Neki dan me mladić
u praonici mjerkao i pitao jesam li prirodna plavuša!
Što si rekla? -Pogledala sam ga ravno u oči i rekla: Recimo da stojim na glavi,
bila bih prirodna brineta sa finim zadahom.
Nisi valjda! -Jesam!
A još je zabavnije što je odmah pocrvenio!
Imala si opaki jezik i u Londonu. Sjećaš se one stare lezbijke
koja te je zalila pićem jer si je pitala ima li vaginu!
Oh, Geo. Uvijek se možemo vratiti u London. Nas dvoje.
Ne, hvala. -Znaš da ti nedostaje.
Ponekad mi nedostaje. Možda da je Jim živ, on je volio Englesku.
Htio je ostati tamo kada smo bili zadnji put.
Stvarno si se mislio preseliti?
Ne znam, glupo je o tome pričati, bilo je to samo fantaziranje.
Što ti je ovo?
To je vjenčani prsten moje majke. Našao sam ga kada sam čistio ladice.
Draga Charlie, treba nam još jedno piće.
Čekaj!
Volim ovo!
Ti si luda! -Hajde, starče!
Ne miči se.
Hvala.
Vrlo uglađen manir. -Uvijek sam to htio napraviti.
Ti uopće ne pušiš!
Pa, ne pušim posljednjih 16 godina, Jim je to mrzio.
Tko će me sada zaustaviti? Neće me ubiti.
Tako mi je lijepo ležati ovdje s tobom.
Zar ti ovo nikad ne nedostaje? Ono što smo mogli biti jedno drugome?
Imati pravu vezu i djecu?
Imao sam Jima. -Govorim o pravoj vezi.
Budimo iskreni, veza između tebe i Jima je bila sjajna,
ali zar to nije bila zamjena za nešto drugo?
To je tvoje mišljenje nakon svih ovih godina?
Misliš da je Jim bio zamjena za pravu ljubav?
Jim nije bio nikakva zamjena.
Shvaćaš? I ne postoji zamjena za Jima, nigdje!
A kakva je to tvoja prava veza sa Richardom? Ostavio te nakon 9 godina!
Jim i ja smo bili zajedno 16 godina! Da nije umro, i sada bi bili zajedno!
Što dovraga tu nije pravo? -Oprosti, oprosti. Znam koliko ste se voljeli.
Mislim da sam uvijek bila ljubomorna što ja i ti nikad nismo imali takvu vezu.
Nikad nisam osjećala takvu ljubav prema ikome.
Mislim da me Richard nije volio, jedino sam mu se sviđala fizički.
A Clay... ne znam. Odgajaš dijete, voliš ga i onda kad naraste, samo ode.
Nema ništa lošeg u tvom životu, samo voliš samosažaljenje, uživaš u tome.
A ti ne uživaš? Ti si jadan koliko i ja.
Ja ne uživam u samosažaljenju! - Ni ja to ne volim!
Toliko dugo sam pokušavala zadržati Richarda,
čak i onda kada je svima bilo jasno da je gotovo.
Clay je odrastao. Mislim, što ja radim ovdje, Geo? Reci mi?
Imaš mnogo prijatelja, bit ćeš dobro.
Da, imam. Ali nikome od njih nisam potrebna.
I da, imam tebe! I da nisi takav peder bili bi više nego sretni!
Sada te imam samo zato što si izgubio Jima,
ali opet ću te izgubiti. To nije tako lako za ženu.
Sve sam učinila kako sam trebala,
a sada mi je jedino društvo gin.
Možda bi trebala probati krafne sa ginom.
Jebi se!
Charley, dramatiziraš.
Skoro sam ti povjerovao, malo mi je oko zasuzilo.
Sada prestani.
Ti si još uvijek prekrasna žena.
Kada se ustaneš iz kreveta i prestaneš cmizdriti zbog svega.
Odi u London, promijeni svoj život.
Ako nisi zadovoljna što si žena, prestani se tako ponašati.
Ti uvijek imaš odgovor na sve. -Ne, nemam.
Ako si toliko pametan, zašto ne uneseš nešto novo u svoj život?
Prihvati posao na Stanfordu, ti se žališ na
tu malu školu, a možeš predavati gdje hoćeš!
Mislim da je ono što sam ostvario vrijedno pažnje.
Oprosti, oprosti, nisam to trebala reći.
Koliko god strahujem od toga, mislim da ću se vratiti u London.
Zašto strahuješ od toga? -Kad sam bila u Londonu, bila sam mlada i poletna.
Dolazak u Ameriku je bilo ostvarenje sna, šlag na tortu.
Povratak kući znači poraz. Ništa nije ispalo onako kako sam planirala.
Većina stvari u životu ne ispadne onako kao očekujemo.
Ti živiš u prošlosti, trebaš početi misliti na budućnost.
Življenje u prošlosti jest moja budućnost.
To ne mora biti tvoja budućnost, ti si muškarac.
A večeras si dosadan. Zar se ne možemo samosažalijevati još malo?
Popijmo još jedno piće, molim te. -Ne bih, moram ići.
Ovo je bilo tako zabavno! -Hajde.
Kada ćemo se ponovno vidjeti?
Zar ne ideš u Englesku? -Nikad to ne bih učinila.
Bilo bi mi prenaporno.
Mislim da se Jimu ne bi svidjelo da te ostavim samog ovdje u L.A.-u.
Ne brini za mene, ja imam odgovor na sve, sjećaš se?
Što radiš ovaj vikend?
Mislim da ću biti vrlo miran.
Nikad me nisi shvaćao ozbiljno, zar ne, George?
Pokušao sam, Charlie, sjećaš se? Davno. Nije baš uspjelo, zar ne?
Laku noć.
Lijepo spavaj.
Patrick, dodaj mi pivo i Lucky Strike.
Ovdje je tako vruće.
Jest.
Cigaretu? -Hvala, ne pušim.
Baš je gužva ovdje. -Ipak je subota navečer.
Obično ne bude ovakva gužva, ljudi samo pokupe nekog i odu na plažu.
Tamo je prilična ludnica, čudim se što nema policije.
Je li uvijek tako? -Otkad je rat završio.
Zapravo je super, razuzdano je.
Ja sam Jim. - George.
Drago mi je. -Trebao sam se naći s nekim prijateljima, ali ne mogu ih naći.
Ja sam samo htio izaći iz kuće. Htio sam u šetnju, ali me privuklo hladno pivo.
Živiš u blizini? -Canyon.
Dugo si tu? -Od svoje 38. godine.
Odakle si? -Iz Colorada.
Stvarno mi se sviđa ovdje, blizu je plaže.
Možda ostanem ako dobijem otpust.
Ne znam, možda sam i ja pomalo razuzdan.
Poslije tebe.
Oprostite.
Zdravo! -Zdravo!
Možeš li mi donijeti piće?
Mislim da sam zauzet.
Šteta, baš šteta.
Želiš još jedno pivo?
Bocu viskija i Lucky Strike za van, molim.
Patrick, odgodi to.
Dobar dan, gdine Potter.
Pozdrav, profesore.
Što ćemo piti? -Viski.
U redu.
Stalno dolazim ovdje, živim odmah iza ugla, ali to već znaš.
Na Camphor Tree Lane.
Još uvijek to nosite sa sobom.
Moramo uvijek cijeniti male sitnice koje nam život daruje.
Što radiš ovdje?
Samo sam se vozao biciklom. -Samo to?
Ne znam. -Jesi li mene tražio?
Možda, ne znam. Glava mi je puna svačega.
Čega? -Puna stvarima o kojima ste govorili na nastavi.
To definitivno nije važno. -Ne, važno je, predavanja su vam odlična...
ali na kraju uvijek razgovaramo o prošlosti, a ona mi nije važna.
A sadašnjost? -Jedva čekam da završi.
Prava je dosada!
Pa, večeras je iznimka. Što je?
Večeras da, sadašnjost ne. Pijmo za večeras.
Za večeras.
Ako ti prošlost nije bitna, sadašnjost ti je dosadna, što je sa budućnosti?
Kakva budućnost? Kuba nas može dignuti u zrak.
Smrt je budućnost. -Žao mi je, ne želim zvučati depresivno.
Nije depresivno, istina je. Možda to nije tvoja skora budućnost, ali to je nešto
što nam je svima zajedničko. Smrt jest budućnost.
Valjda imate pravo.
Ako netko ne uživa u svojoj sadašnjosti, teško da će budućnost biti išta bolja.
Da, sjetio sam se toga. Ali opet, ne možeš biti siguran. Pogledajte ovo sad.
Zapravo se osjećam jako usamljeno većinu vremena.
Da? -Da.
Uvijek sam se tako osjećao. Rađamo se sami i umiremo sami.
I dok smo ovdje, u potpunosti smo zarobljeni u svojim tijelima.
To je stvarno čudno.
Preplašim se i same pomisli.
Vanjski svijet doživljavamo samo kroz našu iskrivljenu percepciju o njemu.
Tko zna kakvi ste zapravo!
Ja vas vidim onakvim kakvim mislim da jeste. -Ja sam točno onakav kakvim
se činim, ako pažljivo gledaš.
Jedina stvar zbog koje se sve ovo isplati jest činjenica da sam
se uspio stvarno povezati s drugom osobom u nekoliko prilika.
Intuicija mi je nešto govorila o vama, gdine.
Da? -Da, gospodine.
A to je da ste pravi romantik.
Znate, svi stalno govore da kada ste stariji, imate više iskustva,
da je to sjajno. To je hrpa sranja, mislim da sam samo još blesaviji.
Stvarno? -Apsolutno.
Znači, vaše iskustvo je beskorisno?
Ne, ne bih to rekao.
Kako gdin Huxley kaže: Iskustvo nije nešto što se čovjeku dogodi,
već ono što čovjek napravi s onim što mu se dogodilo.
Idemo na kupanje. -Može.
Što je? -To je bio test.
Mislio sam da blefirate kad ste rekli da ste postali blesaviji,
pa sam si rekao da ću ga pitati nešto nečuveno, a ako ne prihvati, onda sere.
Pa, nisam, a ti?
Naravno da ne!
Hajde, gdine, pomoći ću vam da siđete.
Idemo.
Idemo, profesore!
Profesore!
Bilo je dosta, gdine.
Hladno mi je, idemo.
Možemo li se vratiti u vašu kuću?
Naravno, a gdje bismo drugo?
Gdje drugo? -Jesi li poludio?
Što je? -Ne možeš takav ići kući.
Mi smo nevidljivi, zar to ne znate?
Ne bi vas trebalo pustiti samog, lako upadate u nevolje.
U tome me je teško nadmašiti. -Ide vam krv po čelu.
Kupaonica je na kraju hodnika ako se želiš otuširati.
Hoćete li se vi tuširati?
Ja sam dobro, Englez sam. Mi volimo kada nam je hladno i kada smo mokri.
Mislim da se prvo trebamo pobrinuti za tu posjekotinu. Imate li zavoje?
Idete li na kampiranje, gdine? -Dobro sam.
Ostanite tu, odmah ću se vratiti.
Sjednite.
Nagnite glavu nazad.
Mislim da ovog puta ne možete računati na meskalin da objasnite taj flaster.
Mislim da vam trebamo skinuti tu mokru odjeću.
Da.
Nije ti prehladno? -Ne, dobro sam.
Želiš li piće? -Može pivo, ako imate.
Bojim se da je to jedino što mogu ponuditi. Donijet ću dvije.
Živite sami? -Trenutno.
Živio sam s prijateljem arhitektom. -Dečki mojih godina sanjaju o ovome.
Mislim, što više možete poželjeti?
Nitko vas ne gnjavi i možete dolaziti i odlaziti kada poželite.
Je li to tvoja ideja o savršenom životu? -Zar mi ne vjerujete, gdine?
Ako ti se toliko sviđa ideja o samačkom životu, gdje se tu uklapa Lois?
Lois? Kakve ona ima veze s ovim? -Učinilo mi se da ste u vezi.
Ne baš, ona je super...
Dobri smo prijatelji, ali...
Mislim da me zapravo želite pitati jesmo li spavali zajedno.
I jeste li? -Da, jedan put.
Zašto samo jednom? -Rekao sam jedan put, a ne samo jednom.
Lois je zadnja stvar o kojoj želim sada pričati. Koliko je sati?
Čini se da je moj sat stao.
Želite da idem?
Mora da se šališ, donesi nam još piva!
Je li to naredba?
Svakako.
Jadno!
Rekli ste nešto?
Zašto si ovdje?
Zašto si otišao u ured i pitao sekretaricu moju adresu?
Htio sam se naći s vama negdje izvan škole.
Zašto?
Ponekad mislim da sam lud jer gledam na neke stvari drugačije od drugih.
Osjećam da s vama mogu razgovarati.
I da budem iskren, zabrinuo sam se za vas danas.
Za mene? Nemaš se zašto brinuti, dobro sam.
Ja...
sam dobro.
Nekoliko sam puta u svom životu doživio trenutke potpune jasnoće.
Kada na samo nekoliko sekundi tišina utiša buku
i mogu osjećati umjesto da razmišljam.
Sve se čini tako jasno, a svijet se čini tako svjež.
Kao da je sve opet na početku postojanja.
Nikad nisam mogao zadržati te trenutke, držim se za njih, ali oni, kao i sve, iščeznu.
Živio sam u tim trenucima.
Oni me povuku u sadašnjost, i tada shvatim da je sve onako kao treba biti.
I samo tako, ona je došla.
Subtitle by Mixal