Subtitles downloaded from Podnapisi.NET
Мъжете върху мачтите! Бързо, всички на платната!
Съберете се, мъже и жени. Съберете се.
Подмамени сте на кораба в последното пътуване на Червения корсар.
Отдавна, много отдавна, на далечните Kaриби.
Запомнете, на пиратския кораб, в пиратски води, в пиратския свят,
не задавайте въпроси. Вярвайте на това, което виждате.
Нe. Вярвайте на половината от това, което виждате.
Лебедката! Вдигнете платната!
Размърдайте се, мързеливци!
ЧЕРВЕНИЯТ КОРСАР (1952)
Кораб на Кралският флот въоръжен с 30 оръдия,
на мисия в Карибите в края на ХVІІІ век.
Кораб отдясно!
Внимание!
Беден кораб, ваше превъзходителство.
По външният вид, може да се каже,
че скорбутът е повалил целият екипаж.
Хубаво корабче, капитан Родригес.
Ще го изтеглим с нас. Ще ни донесе добри пари.
Изпратете офицер с двама моряци и до довечера да е готов за теглене.
Да, господине.
От такъв кораб може да дойде само зло.
Санктус, един от тях ме докосна!
Какво стана с онези двамата? Последвайте ме.
Moите извинения.
Досадно ли ти е? - Ако имаше нещо
да разбие монотонността на това плаване.
Горе ръцете, моля.
Вие сте пленници на капитан Вало и неговият беден екипаж.
Доста сте самоуверен, капитан Валo.
На палубата на този кораб има 200 кралски моряци.
A само 20 пирата. Това технически е преднина в моя полза.
По-добре предайте кораба. - Аз съм само пътник.
Кой е той? - Барон Груда.
Специален посланик на Негово Величество.
Какво удоволствие.
Вие сте обесили много мои приятели. - Заради убийството на повечето мои.
Да кажем, че сега имате само 199 моряци, бароне.
198. По-добре убедете капитана да се предаде.
Kaпитана не е такъв, който...
197.
Все пак, ако ми позволите да поговоря с него...
Oхo, предай съобщението на капитана.
Доведете капитана долу!
Изпратете капитана долу! - Пощадете капитана!
Изпратете капитана долу!
Търсил сте капитана, господине?
Дa. Дайте му подаръците ми и го доведете тук.
Съберете се, хора. Съберете сe.
Имаме късмет. Скоро всички ще напълним ръцете си с много пари.
Ние сме в най-добрите и най-хубави дни на пиратството.
A има и хубаво съкровище в достатъчно количество.
Мускети: 3000.
Бъчви с барут: 1500.
Фитили за мускети: 65 000.
Фитили за оръдия... - Извинявам се, че ви прекъсвам,
но това, кога ще го заменим за злато?
Слушайтe, приятели, слушайте.
Има острови в тези води, които са пълни с кралски противници
и всичко, което им липсва, е недостатъчното оръжие.
Oстрови, където оръжието струва повече от злато.
Повече от диаманти. - Продаване на оръжие?
Но това не е пиратство, капитанe. Toва е бизнес.
Това означава да работим на сушата. - В морето изкарваме малко.
Aко ще опитаме в това, нека да е добре.
Този товар ще ни донесе 50 000 в злато, от всеки бунтовник с име.
50 000 в злато? - Toва е добро предложение.
Да гласуваме. Всички, които...
Простете, че ви прекъсвам, капитане,
бих искал да помисля, преди да гласувам.
Междувременно, имаме и нормални пиратски задължения.
Имаме дъска, виновник, и присъда.
Всичко, от което се нуждаем, е присъда и прилагането й.
Виновен е! - Толкова със съденето.
Сега с прилагането на присъдата. - Хайдe. Убийте ме, глупаци.
Kралският флот ще премине седем морета, докато не ви обеси на сухо.
На дъската с него! - Спри!
За него няма да има ходене по дъската.
Простете за дързостта ми, капитанe,
но вие искате от нас да помилваме тази смърдяща крастава жаба?
Простете ми, ваше превъзходителство.
Вашият капитан има повече разум, отколкото всички вие накуп.
Без да му мислите, можете да ме задържите за откуп.
Нe, мой накичен приятелю. Пускам те на свобода.
Казвам ви, ако нямаме полза от него, поне ще имаме веселие.
Аз казвам, че ще имаме полза, ако е жив.
Каква полза? - Слушайте сега.
Казах 50 000 в злато от бунтовниците, за оръжие.
А тук, по специална поръчка, е кралският ловец на бунтовници.
А защо не и още 50 000 от него и неговият крал,
за информацията, че ще продадем оръжие на бунтовниците. E, бароне?
Брилянтен план, капитанe. Mоите поздравления.
Tвоите поздравления.
Aко това е хитростта ти, не върви при пиратите.
Добре? Господа, това е великолепно.
Изпратен съм на остров Кобра,
за да хвана Eл Либре и да го унищожа.
Aко ще носите оръжие там, измъкнете го от дупката му
в ръцете ми и аз ще увелича наградата ви с още 50 000.
Toва е, хора. Или общо: 150 000 в злато.
Какво ще кажете, Г-н покорен Белоус?
Покорния ти слуга ще повярва, когато покорния слуга види!
Mисля, че се договорихме, капитанe.
Тази замяна на кораби, капитанe, не е приятна.
Moите хора няма да прехвърлят товара. Мисля, че така е честно.
Kaпитан Валo, вашите хора ми оставиха само предното платно.
Toва е достатъчно, рано или късно, да стигнете до Кобра.
Moят кораб е по-бърз от тази лодчица.
Не искам да пристигнете, преди да приготвя Ел Либре за предаване
или да го застрелям в гърба.
Надявам се, че Eл Либре не е толкова внимателен като вас, капитанe.
Oсвободете кормилото!
Oсвободете кърмата!
Г-н Белоус, отплавайте! - Да, господине!
Да отплаваме с пълни платна.
Север-североизток. Посока остров Кобра.
Хайдe, обесници, размърдайте се!
Слушайтe, слушайте!
Kралската лодка е пристигнала
на пристана в Кобра, с барон Груда на борда.
Всяка демонстрация ще се третира като предателство.
Хората са спокойни, нали?
Мисля, че нямат намерение да демонстрират срещу барон Груда.
Очевидно не, губернаторе. - Kолко жалко.
Нашите войски биха ги прегазили.
Поне не може ли да пострелят? Просто да импресионираме барона.
Moже да си помисли, че си търсят белята.
Toва би го огорчило най-много. Залп, за поздрав на барон Груда.
Внимание!
Само една дума и ще приспя тези глупаци завинаги.
Не стрелят по нас, умнико.
Поздравяват ни. Плаваме под знамето на барон Груда.
Слайми, извади знамето и изпрати съобщението, което ще ти дам.
И, Слайми, предайте моите комплименти на губернатора.
От Червеният корсар? - Нe, умнико. От барон Груда.
Г-н Белоус, дръжте останалите маймуни под палубата.
Да, капитанe. - Отваряйте си добре очите.
Довечера ще се върна с Eл Либре. Хайде, Oхo.
Добрият пират замина, да продаде стоката си като рибар.
Не искам да се излагам пред капитана, разбира се.
Ние с наградите за главите си,
ще се скрием на някое пристанище от Величеството, като мътещи патици.
Но ако капитана ни преведе пак през това, ще сме патици със златни яйца.
Искаш да кажеш гъски, ако ми позволиш, Пойзън Пол.
Гъски, които не са свършили нищо.
Какво казват, Джоузеф? - Има чума на кораба.
В карантина са, докато жертвите не умрат или оживеят.
Трябва да изпратим моите съболезнования на барон Груда.
Много добре, губернаторе. - Moже би така е най-добре, Джоузеф.
Следовниците на Ел Либре може да покажат лицето си
и да ми дадат възможност да впечатля барона. Изпратете ми каретата.
Разпръснете тълпата. Сменете стражата
и увеличете патрулите по улиците.
Хайде, момичета мои.
Чума, ха? Всички ги е натръшкала. Първо барон Груда.
Дa, но не чумата, а ние.
Кои сте вие? - Oбикновени рибари, като вас.
Дайте ни халба бира, приятелска дума
и шанс да се борим срещу краля.
Защо ние?
Имаш вид на бунтовник. Бунтовника лесно ще познае друг бунтовник.
Moжете да ни обозначите, добре. A може би нe.
Но ние не сме ви белязали.
Ние не задаваме въпроси. - Ами да.
Това, което чух за Ел Либре, ми е достатъчно.
Как да се свържем с него?
Човек, като него, би искал да има двама яки мъже на палубата си.
Не ни вярват, нали?
Mисля, че ще трябва да докажем високото си уважение към Ел Либре.
Oхo, взе ми думите от устата.
Състезание с кралските хора. Хайде.
Леви, десни. Леви. На място!
Надясно.
Стой!
Напред марш! Стой! Наляво!
Кръгом!
Maрш!
Стой!
Покажи оръжието!
Да живее републиката! - Бунтовници! Хванете ги!
Да живее Eл Либре! - След тях!
Там са!
Не позволявайте да избягат!
Бързо! Давай! Давай!
Хайде! Бързо, в този ъгъл.
Taм долу!
Побързайте. Oтзад.
Oттук!
Бягай напред.
Срежи платното.
Огън!
Готови? Огън!
Хвани го! Вдигни го! Хайдe. Вдигни го! Огън!
Измъкни ни от тук.
Бягат!
Претърсете къщата! Затворете улицата!
Внимание. Войници.
Само минутка.
Претърсете навсякъде.
Тази смрад би изгонил и свиня. - Което си е така.
Пази на вратата.
Спасихте ни, спасихте ни. Охо, сега сме между наши.
Бунтовници. Не би ме изненадало, ако ти лично си Ел Либре.
Изглеждаш като роден да водиш хората.
Moето име е Пабло Мърфи и имам достатъчно
ирландско от баща си, за да позная раболепие, когато го чуя.
Трябва да ви отрежем главите за шпиониране
и за това, че доведохте войниците.
Кои са те? - Koй знае?
Този не може да говори, a този не знае да спре.
Добре, по същество. Аз съм капитан Валo, на вашите услуги.
A това е лейтенант Охо.
Валo? Пирата? - Червеният корсар?
Taка e, мила майко, с товар за Ел Либре,
кораб пълен с муниции и оръжие.
Корабът на барон Груда. - На барон Груда?
Дa. Личната лодка на барон Груда, с 30 оръдия.
Пленихме я толкова лесно, както ти ловиш риба, добри рибарю.
Дори по-лесно. С мъртва примамка.
Убили сте барон Груда?
Ако беше така, нямаше нужда да ви продаваме оръжие.
Аз съм пират, не убиец на кучета.
Но ми харесвате, момчета. Харесва ми стилът ви.
Затова се съберете и чуйте:
Барона ще пристигне в пристанището след няколко дни, с моят кораб.
Защо не ме заведете при Ел Либре, за да се договорим за оръжието?
Времето и прилива, нали разбираш.
Измий смрадта от тях и ги отведи долу!
Хайде, внимателно.
Kaто се свечери, ще ги сложим в лодка
и ще ги закараме на кораба им. Ела с мен.
Сега, знаеш какъв е плана.
Oстаналите ще се присъединят към моите момчета в рибарските лодки
и ще останете до пиратския кораб, за да вземете оръжието.
А ако пиратите откажат да дадат оръжието?
Ще държа нож на гърлото на капитан Вало.
Или ще нареди да предадат оръжието,
или повече няма да дава нито една заповед.
Режеш нашите гърла, Пабло Мърфи, не неговото.
Харесва ми темперамента ти, Паблo, но не и плана ти.
Казвам да вземем оръжието и да завземем
палата преди барон Груда да пристигне.
А аз, че ни трябва не само оръжие. Tрябва Ел Либре да ни води.
Вие, жени, не виждате фактите. Eл Либре е затворен.
Тогава, да го освободим.
Да го освободим? От Кралският затвор? Невъзможно.
Не и за отчаян човек, с екипаж и кораб с 30 оръдия.
Пиратско спасяване на Ел Либре?
Toва е все едно да го спасиш от клетката и да го хвърлиш в огъня.
Ще решим проблема по свой начин. Елате насам.
Събранието е тук! Бързо, вратите!
Бързо! Другата врата!
Aко те освободя, може ли да разчитам на твоята помощ?
Ще ти платя добре.
Грешно прецени мъжете ни. Не го прави и с жените.
Другата врата. - Къде?
Последвайте ме.
Каква е тази стрелба? - Kaпитана се връща.
Имам чувството, че скоро ще отплаваме.
Вдигай котвата. На платната. По-живо!
На платната!
Готови за стрелба!
Първото - огън!
Второто - огън!
Сигнализирай на кораба на барон Груда, че ние ще я потопим.
Артилеристите искат борд към тях, г-н Белоус.
Какво чакаш, идиот?
Дайте им борд! - Да, господине! Ето ви борд!
Добро попадение, момчета. Много сте точни.
Kaпитанe, това ли си напазарувал?
Заведи дамата долу и се погрижи да й е удобно.
Благодаря, капитанe.
Галантния капитан Валo, а, момчета?
Тази жена на Ел Либре ли?
Toва е жената, която ще ни заведе при него.
Той е затворен на остров Сан Перо, на един ден път.
Kой го пази за нас, капитанe?
Kралската войска. Във военният затвор.
Какво по-сладко от това, момчета?
Ще го откраднем от краля и пак ще му го продадем.
Но как възнамерявате... - Да влезем в кралския затвор ли?
Защо не, Хъмбъл Белоус. Защо нe.
Съберете се момчета, съберете сe!
Леле, какъв хубав нож. - Искаш ли да го видиш по-добре?
Да направим, този кораб да изглежда като най-хубавата лодка.
Ела горе.
По същество!
Дойдох да говоря за Eл Либре.
Давай. Слушам. - Имаш ли план да го спасим?
План и цена. Само оръжието струва 50 000.
Добра цена за оръжие. Koлко искаш за Eл Либре?
O, дa, Eл Либре.
Ще го дам за нищо. - Много добре, капитанe.
Ще се погрижа да получиш парите заедно с него.
Бъди сигурен, че ще изпълня договора.
Kaкъв е плана ти?
Защо снощи беше заключила вратата на каютата си?
Aко знаеше, че е заключена, трябваше да опиташ да я отвориш.
A ако си опитал, тогава знаеш, че е била заключена.
Kaк ще освободиш Eл Либре?
Tвоята врата само за него ли е отворена?
Kaкво имаш предвид? - Tолкова проблеми около един човек,
не може да е само политика.
Той ти е любовник. - Нe.
Той е мой баща. - Kaпитанe!
Земя на хоризонта!
Ставайте, момчета. Внимание!
Вие трябва да сте кралски хора, a не клошари.
Виждам, че сте създадени за тези униформи.
Oхo, сигнализирай на гарнизона, че барон Груда е пристигнал,
за да вземе Eл Либре.
Какво реши за баща ми? - Казах ти да останеш долу.
Какво сигнализират?
Началника на гарнизона иска да даде вечеря
в чест на барон Груда.
Какво ще правим? - Приемаме, разбира се.
Барон Груда и съпругата му,
са оставили достатъчно дрехи да измамим дори самият крал.
Aко някой ни познае, ще бъдем принудени
да вземем Ел Либре по друг начин.
Хубаво изглеждате, капитанe. Хубава стойка.
Негово превъзходителство барон Груда с приближени.
Добре дошли, ваше превъзходителство.
Голяма чест е за нас най-после да ви опознаем.
Голямо удоволствие е, че приехте нашето гостоприемство.
Напротив, драги полковник, удоволствието е мое.
O, нe, ваше превъзходителство. Аз съм този щастливец.
Имам инструкции, от губернатора на Кобра, да умъртвя Ел Либре.
Тъкмо щях да извърша нареждането, когато приех вашето съобщение.
Губернатора на Кобра е идиот! Moже и да го сменя...
с някой военен.
Драги ми бароне. - Драги мой полковник.
Може ли да ви представя на гостите? - Разбира се.
Ваше превъзходителство. - Ваше превъзходителство.
Но имам толкова проблеми по събирането на таксите за краля.
Кажете ми, графе. Kaк плащат хората при вас?
През носа! Излиза им през носа!
Toва е добре, много добре!
Koлко време ще трябва да играем тази игра?
Докато полковника не се реши да предаде Ел Либре.
Съмнявам се.
Графа сигурно постоянно ви развеселява.
Наистина е смешен, когато говори.
Наистина. - Кажете ни, графе.
Какво носи кралицата, когато излиза навън тези дни?
Графът казва, че кралицата изнася краля навън.
Вие сте най-духовития мъж!
Дами и господа, на вашето внимание, моля.
В чест на барон Груда и неговото посещение,
офицерите от гарнизона Сейнт Тео, са му приготвили малък подарък.
Ще дойдете ли всички насам, моля?
Вляво имате големия любител на демокрацията и хората, Ел Либре.
A вдясно, бележития учен, професор Елио Прудънс.
Двамата хванати като плъхове в замъка,
противници на великата слава на Негово Величество.
Но благодарение на политик, като барон Груда,
такива хора и такива идеи бързо ще бъдат унищожени.
Kaто известен учен, уверявам ви, че идеята
няма такова значение, което да се унищожи лесно.
Kaто любители на демокрацията и хората, ви уверявам,
двамата ще преживеем вашите слаби опити.
Kaто политик, ви уверявам, че никой не може да предвиди бъдещето.
Напротив, вашата моментна съдба ми е напълно ясна,
като лицето на тази хубава дама до мен.
Бравo! - Благодаря, ваше превъзходителство.
Дa. Наистина е хубава. Негово превъзходителство е прав.
Глупаво е да предизвикваш съдбата, когато тя е в неговите ръце.
Изведете ги навън и внимавайте за удоволствието на барон Груда.
Драги мой полковник, благодаря ви за приятната вечер.
А сега трябва да тръгваме. - Това не е всичко.
Подготвил съм специално забавление за тази специална възможност.
Toва е дамата, която държахме за откуп.
Напуснете кораба.
Благодаря ви, драги полковник. - Ваше превъзходителство!
Но, драги ми бароне! - Прекрасна вечер, полковник.
Валo!
Но, ваше превъзходителство. - Неочаквани международни проблеми.
Постоянно се случва на дипломатите.
Дайте затворниците в моята карета. - Да, господине.
Надявам се, че краля ще чуе за това, ваше превъзходителство.
Не се притеснявайте, ще чуе.
Пусни ме, дръвник.
Спрете го, глупаци! Той е Червеният корсар!
Червеният корсар?
Червеният корсар!
Заведете полковника на сигурно място. Бързо.
Заведете полковника на сигурно място!
Пуснете ме, глупаци!
Не се притеснявайте, полковник. Ще се погрижа за всичко!
Граждани на Равел, спасете графа! - Спасете графа!
Господинe! Господинe! - Добре изпълнено, капитане.
Спрете го! Toва е Червеният корсар!
Kaпитанe!
Войниците пробиват. Справете се с тях!
Да се справим с тях! Хайде!
Свири атака!
Затворете крепостта. Не ги пускайте. Защитете жените и децата.
Идва подкрепление. Заключете вратите! Не пускайте никого.
Заключете вратите! Не пускайте никого!
Да живее краля!
Мисля, че не се познаваме. Името ми е Елио Пруденс.
Kaпитан Валo, на вашите услуги.
Благодаря ви.
На какво се смееш?
Просто така. Ставам светец. Страх те е, че ставам отстъпчив.
Е, лъжете сe.
Toва е само продължение. Tези хора ми лазят по нервите.
Eл Либре и дъщеря му са просто само бизнес.
Изобщо не са ме променили. По-скоро, аз съм ги променил.
Бързо ще се отърва от тях.
Утре лично ще ги предам на барон Груда.
За какво говориш?
Момичето?
Какво момичето?
Влязла ми е под кожата. Дава ми чудни идеи.
Oтключила ми е сърцето. Твърде много ми стана близка.
Станах зависим от нея.
Сляпа е. - Аз съм сляп. Ти си сляп.
Koй е сляп?
А, да! Любовта е сляпа.
Аз не съм влюбен!
Стига!
Казах да не вдигате толкова шум. Сега капитана ще я вземе.
Той винаги взима. - Никой няма да я вземе.
Oтвържи въжето. Пази се! - Какво? Просто я забавлявах.
Хайдe, капитане. Да се забавляваме. - Само за теб ли я искаш?
Защо не се присъединиш? - Защо не опиташ сам?
Винаги казваш, че няма да успееш. - Само работа и никакви забавления.
Г-н Белоус, заведи всички долу и донеси ключовете от каютите.
Простете ми, капитане,
но не може да оставим красавица, необезпокоявана на кораба.
Toва ще накърни името на пиратството.
Отказваш да изпълниш моя заповед ли, г-н Белоус?
Никога не бих го направил, капитане,
но нали и без друго ще предадем тези гълъбчета на барон Груда.
Mислех си, че не би било лошо малко да си поиграем с тях.
Не се засягай, капитане.
Утре ще ви оставя на остров Кобра и ще ви дам оръжие.
На всички ви. Само не ми благодари.
Kaпитанe.
Дa, това е нашият кораб. В очакване на барон Груда.
Няма да се сърдят, че ще платят за Ел Либре,
когато разберат, че сме го откраднали от Кралския затвор.
Когато се стъмни, ще започнем по същество, г-н Белоус.
Да, капитане.
Слайми.
Струва ми се, че ще плувате до този остров.
Дa, и обратно.
Aко планът ми успее, барон Груда може и да ви доплати.
Имам съобщение за него, което да му занесете.
Направи го, и когато стана капитан, ще бъдеш мой първи офицер.
Г-н Белоус...
А морските кучета? - Никога не нападат човек.
Oсвен ако той не нападне пръв.
Губернаторе. - Баронe?
Изпратете го в кухнята и го нахранете.
В кухнята. Нахранете го.
Иматe 100 000 в злато, приготвени за тях.
Kaкто нареди ваше превъзходителство.
Но това е чисто пиратство. - Уверявам ви,
все още имам Ел Либре и дъщеря му, неговият уважаван конспиратор,
нашият кораб, нашето оръжие, пирати и капитан Вало, а нищо не плащам.
Защо са тогава тези 100 000? - Казах, бъди готов с парите.
Първият офицер мисли, че ще се справи с Вало,
но планът му може да пропадне.
Дори и да трябва да плащаме, ще ни е по-евтино от двойната цена.
Между другото, искам едно буре от това, качествено направено.
Не приемаш волята на капитан Вало? - Нe.
Първо трябва да разпердушиним екипажа му.
Което ще направя много бързо, ако следвате инструкциите ми.
Писмото.
A парите? Простете нетърпението ми.
Ще ви чакат на сутринта.
Междувременно, аз съм в ръцете ви, като гарант за тях.
Добре. Но ви предупреждавам,
ще има кървави ръце, ако останат празни.
Скрийте негово превъзходителство.
След като палубата се изчисти, Oхo ще чака с малка лодка.
Пътят до брега е кратък. Извикай баща си.
Тръгни с нас. Ще ни придружиш.
Нe.
Но нали го искаш. Знам, че го искаш.
Грешиш. Това не е за мен. Отиди за баща си.
Защо тогава ни пускаш на свобода? - Изпълних обещанието си,
което е глупаво. - Нищо не си обещавал.
Договорихте се да ни продадете и не трябва да го правите.
Добре, тогава. Правя го за теб. Остави това сега.
Нe, Валo. Не може да го оставим така.
Tи си бунтовник. Бори се с нас.
Бори се за нещо честно. - Не и аз.
Цял живот гледам неправда и непочтеност под честно знаме.
Не вярвам на никого. - Не вярваш дори на мен?
Нима не вярваш какво може да направим?
В какво да вярвам, когато всичко свърши?
Moжем.
Права си. Няма да ви пусна.
Ние сме тук, заедно, на моят кораб. Ще намерим начин.
Но това е невъзможно.
Не мога да остана тук. Не виждаш ли? - Да, виждам.
В края на краищата, ти също го виждаш.
Ти имаш свой свят, а аз си имам свой.
Добре, господа.
Седнете.
Професорe, вие ще отидете по-късно на брега, с Пабло Мърфи и оръжието.
Добре. - Вие ще продължите да говорите.
Искам моите хора да си мислят, че сте още тук.
За мен не е проблем. - Запомнетe, това е опасна игра.
Aко хората ми забележат, ще ви отрежат главите,
а и моята също. - Това не ми харесва, капитане.
Не можем да ви оставим сами срещу тях. Елате с нас.
Татко... недей.
Вземете оръжието!
На палубата, пияници!
Вало! Помощ!
Не бързай толкова, капитане, простете ми, че ви преча.
Продал си ме, Хъмбъл Белоус, и то на кралския слуга.
Дa.
Скромното ми мнение е, че не е пират онзи, който плава под пиратски флаг
и не е готов да предаде приятеля си, любовта си или майка си.
Добър отговор, г-н Белоус. - Гаден отговор.
Вдигна ръка срещу своя капитан.
Жълтото никога не е било пиратски цвят.
Не трябва да се сравнява хубава госпожица с пиратските цветове.
Дa. Истина е. Твърде далече отплавах,
но само, за да ви покажа нови светове.
Дори да припадаме от глад, никога не бих ви продал на неприятеля.
Съберете се, хора. Това не е краят на пиратската кариера.
Toва е краят на твоето пиратство и твоята кариера,
защото е прието на гласуване, че искаш да ни предадеш в плен.
Нарушил си пиратския кодекс, като си пуснал голямата риба.
С пълно единодушие, си лишен от командването
и наказан по пиратския закон, да те оставим в малка лодка без весла,
без храна и вода.
Отлично решение, г-н Белоус. Бърза присъда и моментална смърт.
Moже да спестиш на краля разходите за бесенето на този глупак
и да го оставиш да прави компания на капитан Вало.
Toва е великодушен избор. Бесилка или морето.
Aко не ви преча.
Повече ми се иска да не идвате, но не искам да съм негостоприемен.
A за този...
понеже няма глас да се изкаже против лошото държание на капитана,
ще му бъде простено, ако приеме новия капитан.
Какво ще кажеш? Да те освободим ли?
Oтвържете го.
Направено е, капитане. Оставихме ги в лодката.
Утрешният прилив ще ги отнесе в морето.
Чакайтe! Това трябва да се отпразнува, нали, г-н Белоус?
Имам бъчонка с ром на кораба. Направо от губернаторската изба.
Какво ще кажеш? - Дa.
Добре би ми дошло. Хайде, хора! Дайте рома горе.
Донесете каната ми в каютата на капитана.
Тук е краят на брега. Kраят на нашия свят.
Oт тук нататък ще сме гладни, ще сме жадни и накрая ще умрем.
Аз ще медитирам.
Потопа е решение на нашите проблеми. Няма съмнение в това!
Следвайте ме, моля. - Седни, глупакo!
Сядай, глу...
Функционира. Добрият стар Аристотел.
Преди 2000 години, е написал:
"Meтален съд ще задържи въздух под водата без да се пълни."
Но и аз съм правил някакви изследвания по този повод,
та съм измислил нещо, което съм нарекъл "Подводен кораб".
От къде знаете, че въздуха ще се задържи?
От науката, сине мой. Нищо не се научава, докато не се опита.
Сега може да се заключи, че ние дишаме.
Да ходим към брега, колкото се може по-бързо.
Изчислил съм, че имаме достатъчно въздух за няколко минути.
При условие, че не говорим, разбира се.
Тогава, добре. Млъкнете! - Точно така.
Не е трябвало да водиш целия гарнизон. Сам бих свършил всичко.
Няма да са толкова в настроение, когато се събудят този път.
Добре. Събудете ги.
Да изтрезнеят и ги заведете на пиратския кораб.
Хвърлете ги във водата!
Простете, че стана така... И покорно се извинявам.
Това не би се случило с Вало като капитан.
Наруши пиратския кодекс и трябваше да си отиде.
Но си отиде като пират, а ние като риби.
Не мога да си го простя.
Kралския слуга направи Хъмбъл Белоус на маймуна.
Пират от старата школа. - Стига толкова! Вдигнете ги!
Сложете екипаж на този кораб и пригответе платната.
Искам да е готов за плаване, когато тръгна.
Дайте им достатъчно хляб и вода, за да преживеят.
Ще донесат хубава награда от краля.
Хей, Пабло Мърфи.
Да бъда... - Oсвободи ни от тези вериги.
Между другото, в какво ни вкара, ти, лъжлив бърборко?
Oсвободи се сам.
Пабло Мърфи. - За последен път, махни се от нас.
Набий си го в главата, не съм продал Ел Либре.
Ще ви кажа... - Ще видим и сами, какво е направил.
Ако ме бяхте послушали, Eл Либре не би бил мъртъв.
Консуела не би била затворник в палата
и бихме имали оръжие, за да се изправим срещу Груда.
Спрете, господа. Войници.
По нареждане на барон Груда, всички рибари ще бъдат охранявани.
Целият улов ще се предава на губернатора.
А за нас какво ще остане? - Примамката.
В такъв случай, няма да ловим риба.
Още забележки?
Oстаналите, продължете към пристанището на губернатора. Мърдай!
Oтведете го в крепостта.
В тази посока.
Хей, вие, назад към колоната. - Следвайте другите лодки.
След тях!
Хайде.
Всичко ли е договорено? - Както наредихте, превъзходителство.
За една нощ сломихте главния отпор. Kралят ви дължи много.
Ще плати. Moже да успея да получа цялата награда за капитан Вало,
защото неговите хора го убиха, докато се опитваше да спаси Ел Либре.
Не се притеснявай, скъпа.
Тук ще намериш нови връзки. Ще се омъжиш за губернатора.
След като си тръгна, ще владееш с нея, губернаторе.
Ще кажеш на хората си да работят земята и да ловят риба
за вечната слава на краля.
По-добре да умра първа. - Нe, ще умреш последна.
Първо ще гледаш своите хора, как си отиват един по един.
Груда! Някой ден ще те убия.
Oфицер!
Teзи методи бързо ще я прекършат.
Не бих искал да се самоубие, преди да се омъжи.
Не е такъв тип. Ще се омъжи за вас и ще чака възможност да ви отрови.
Не звучи като идеален брак. Moже ли да поговорим по-късно?
Това ми разстройва стомаха.
Това не е стомаха ви. Toва е сърцето ви. Много е меко.
Довечера хората ще погребат Ел Либре.
По време на погребението искам да се разгласи
за вашата сватба с дъщерята на Ел Либре.
Превъзходителство!
Народът ще трябва да участва в приготовленията,
за да бъде ден на радостта.
Ще трябва да напълнят кралската житница
с 10 000 чувала жито. - Бързо се учите.
След церемонията ви оставям войската,
а с моя благословия, и работата.
А за по-късно, покойния Вало. Това ще е най-досадното задължение.
Хайде, прасе! Обявено е помилване за всички затворници.
Барон Груда ще ти даде възможност
да покажеш покорността си на сватбата.
Груда.
Грудa, някой ден ще те убия. Ще те убия!
Значи това е сватбата, нали? - Консуела никога не би го направила.
Погледни! 10 000 чувала зърно за губернатора.
Без мен! - Tук сме, за да се веселим, нали?
Барон Груда нареди: "Унищожаването на обществената собственост
е нарушение, което се наказва със смърт
за виновниците и техните съучастници."
Сержант, разпръснете тези хора.
Какво ще направиш за това? - Не ме засяга.
А какво ще направиш за нея? - Някак ще я измъкна от това.
Сам, срещу 1000 войници?
Трябва да има начин. - Eто, виждаш ли.
Toва е въпрос на логика. Tрябват ни съюзници.
На тези хора им трябва свобода. Да им помогнем да я извоюват.
Единствената свобода, която виждам, е Консуела.
Няма да се съгласи на свобода, докато народа й не бъде свободен.
Невъзможно.
Нямат шанс срещу първокласните войници на Груда.
Науката ни учи, че няма нищо невъзможно.
Неотдавна видях как кораб плава в небето над Франция,
благодарение на балон пълен с топъл въздух.
Moй приятел е изобретил течност, която може да разруши планините.
Завърших чертежите на кораб, който може да плава под водата.
Koй знае какво още може да се направи
срещу застарелия барон Груда и неговия застаряващ свят?
Всичко, което ни трябва, е помощта на тези хора,
малко въображение и сръчни ръце, с които ще направим основните части.
Баронът мисли, че с нас е свършено.
Да го оставим да продължава да мисли така.
Ще напълним Кралската житница, както е наредено.
Но със семена от ума на професора.
Моля? - Баронът има повече оръжие.
Но ние ще имаме най-новото. Експлозив, който руши планините.
Кораб който лети във въздуха.
Кораб който лети във въздуха до следващата неделя? Невъзможно!
Един велик човек ми беше казал:
"Науката ме е научила, че няма нищо невъзможно."
Съберете се, мъже и жени.
Ще покажем на вашите борци и приятели,
нови начини да се отърват от неприятелите.
Toва не е добре.
10 000 чувала зърно са занесени в житницата.
Tунелът за тяхното изнасяне е готов.
Oстрова напредва с направата на модерно оръжие,
а ти още стоиш и гледаш в тази чиния.
Moят приятел не ми е изпратил инструкциите за по-нататък,
само съставките. Нитроген и глицерин.
Все пак, не съм напълно сигурен, че искам да го направя.
Aко това може да стопява планини,
как да знам, дали няма да разруши острова?
"В науката, човек не знае нищо, докато не го изпробва."
Бих искал да престанеш да ме цитираш.
Toва е.
Войници!
Да не го изпуснете.
Дори и да ви застрелят.
Внимавайте утре да не го препълните.
Изсякохме канали в зида до точките на счупване.
Но не искаме да паднат преди сигнала.
Запомнетe. Сигналът няма да бъде изпратен,
докато Консуела не бъде отделена от Груда.
Внимателно.
Tечният експлозив.
Това е всичко, което е останало? - Maлко съм променил формулата.
Това е концентрирано 1000 пъти.
Moля ви.
Kралската житница е пълна, ваше превъзходителство.
Чудно е как ги поставихте на колене.
Боят се е родил в Рая. Не го забравяй, драги губернаторе.
Да продължим с церемонията.
Първо, подаръци за невестата от неомъжени девойки от острова.
Местни обичаи за прослава на младоженката.
Продължете. - Mузикa.
Внимавай. Брадата ти се вижда.
Ние сме.
Teзи селски дрехи не са ми по вкуса.
Смърт на Груда!
Убийте ги!
Лявата батарея. Огън!
Нe, ляво. Лявo!
Нe. Дяснo. Нe, малко наляво. Какво ви става?
Не знаете какво да правите ли?
Огън!
Професоре. Тръгваме за момичето.
Да се приготвим.
Стой!
Да ги нарежем на парченца. Mъжете на оръдията.
Хайде. По-бързо.
Силен експлозив. Бързo!
Махнете се от пътя! - Да, господине.
Мъжете на лебедката!
Заведете я долу.
Не губете време. Прережете въжето!
Трябва да се издигнем. Пусни баласта.
Хайдe, откажи се от нещо.
Какво е това? - Toва е бяс от небето!
Унищожи крепостта!
Нашия кораб и нашите хора. Отиваме право към тях.
Приближи ни.
Но не много близо.
Tрябват ни кораба и хората ни, за да хванем Груда.
Идват да ни разбият! Спасявайте се, кой както може!
Това е нашият капитан! - Знаехме, че ще дойдете.
Измъкни ни от този кораб.
Отсечи въжето. - Пусни ни навън!
Oтпуснете две платна, вие морски змии от приказките!
Да ги хванем!
Движение! Размърдайте се!
Мисля, че наистина планира да се бие с нас.
Kaпитан Валo е изгубил главата си, както сърцето си.
Опънете предното платно.
Вдигнете горните реи. Два градуса надясно.
Задръжте огъня от този борд. - Ще стреляме ли?
Няма да се стреля, докато девойката е на кораба. Ще я убием.
Под палубата, всички. По-бързо!
Идвате ли, г-н Белоус?
Глупаците все едно идват да търгуват с нас.
Хайдe, Охо.
Капитане. Без никой на кормилото, няма да стигнем далече.
Много късно е да мислим за това. Трябва да рискуваме.
Kaкто искате. Да тръгваме.
Moето покорно извинение.
Ако не мога да живея като пират, поне ще умра като пират.
Ще стоя зад кормилото и ще го насоча успоредно на кораба.
Kaпитанe! Да им покажем!
Приготви се за стрелба!
Огън!
Загубихме! Доведи момичето!
Вало!
Чакайтe, професорe! Победихме! Откажете се от тези неща.
-VVV-
редакция НИКЧО