Ne spominjite mi vizu! Žena mi je zaglavila u toj rupi
i ja ću se ukrcati u avion!
Situacija je loša, Joe! Evakuiraju sela.
Ceste su poplavljene! Čujemo pucnjeve.
Možeš li doći do Calamara?
Možeš li prijeći granicu i doći u Kolumbiju?
Ukrcat će nas u autobus. Ne znam kamo idemo.
Joe? Joe?
Emily!
DESETA STEPENICA
Emily Darrow nije bila samo liječnica
i ponos liječničkog zvanja.
Bila je iscjeliteljica i ponos ljudskoga roda.
Pozitivno je djelovala na sve koji su je poznavali.
Nadahnjivala ih je svojom predanošću i davanjem sebe.
Zato smo se i okupili ovdje danas.
Da bismo slavili jedinstven život,
koji nam nije toliko oduzet koliko nam je bio pružen.
Kolegama sa Sveučilišta i mladim pacijentima
dječjeg odjela za onkologiju čikaške bolnice
jako će nedostajati.
Na faksu su nam rekli da je lice liječnika iz Hitne službe
često posljednje koje mnogi vide.
Držim se toga kad vidim uplašene oči pacijenata.
Ali ne znam što je Emily vidjela.
Koji je prizor ponijela u grob.
Je li je tko tješio. Ili je umrla u svijetu kaosa.
Nedostatak te spoznaje me progoni.
Ronilac je vidio unutrašnjost autobusa, gospodine.
Nitko nije preživio.
Pa gdje je onda? Gdje je njezino tijelo?
Pretražujemo obalu, ali autobus je na dubini od 3 m.
Rijeka teče brzinom 30 km na sat. Nemoćni ste.
Molim vas, idite kući.
Ne idem nikamo!
Bar dok ne bude gotovo.
Uvjeravam vas, gotovo je.
Nema znakova života ni bila. - U trojku.
Što ti radiš ovdje? - Zvali su me. Što imamo?
Nije li jutros bila komemoracija za tvoju ženu?
Ne mogu pomoći njoj, ali mogu drugima da joj se ne pridruže.
Što imamo? - Sudar šest auta. 11 ozlijeđenih. 6 stiže ovamo.
Idemo.
Ostanite sa mnom. Koji stupanj? - Treći, 40-50%.
Niste ga mogli intubirati? - Nije mu bilo pomoći.
Proglasite smrt.
Udario je u vjetrobran. - Fraktura jabučica.
Napravite CT i pogledajte što mu je još. Što je ovo?
Predozirala se, pokušaj samoubojstva.
Daj je Simonu. Mene zanimaju samo oni koji žele živjeti.
Kada joj je termin? -Udarila je u upravljač. - Zna li tko kada?
Mislim da je tek u 6. mjesecu. - Moramo izvući dijete.
U 6. mjesecu? - Možda ima izgleda, ali ne unutra.
Pogledaj joj boju. Čujem bilo djeteta. Izvucimo ga.
Trebali bismo se konzultirati. - Možemo naručiti i pizzu.
Pokret! - Postoji postupak za prekidanje trudnoće.
Ne prekidam trudnoću. Porađam dijete. Zovite opstetričare.
Pravilno sam postupio. - Porođaj nestabilnog fetusa
carskim rezom i bez majčina pristanka?
Koja je mrtva. - Ne službeno.
Dijete je preživjelo, Hugh.
Zabrinut sam. Kao i ostali. Odbio si obraditi samoubojicu.
Poslao sam je Simonu. - Kao da te nije dostojna.
Možemo li o tome sutra?
Od Emilyne smrti radiš non-stop, čak i po 24 sata tjedno.
Misliš da sam otupio? - Ne, baš suprotno. Preoštar si.
Počeo si škoditi ljudima ovdje. Moraš se odmoriti.
Moraš tugovati.
Moram tugovati?
Ne šalim se, Joe.
Uzmi dopust.
Ti si me prijavila?
Da sam proslijedio samoubojstvo drugomu?
Kako joj je? - Čeka krevet na psihijatriji.
Zašto ste mi to učinili? - Što to?
Vratili me. - Kamo si bila krenula?
Na neko bolje mjesto. - Je li?
Ponovit ću to. Samo to želim.
Nažalost, tvoje se srce ne slaže s tobom.
Borilo se večeras.
Nitko ne poznaje moje srce.
Možda zato još kuca.
Kako bi nekomu pružilo priliku da ga upozna.
Da ti nešto kažem o tome boljem mjestu kamo si krenula.
Moraš biti sigurna postoji li.
Jer ma kako posrano bilo ovdje, drugo ne postoji.
Samo izvoli.
Ali kad se više ne probudiš, nemoj reći da ti nisam rekao.
Zdravo, oče. Pobit ćete moje riječi?
U njezinu koraku, šuštanju lišća i šapatu kroz vjetar
Ona progovara s mjesta onkraj ljudske boli.
Pogledajte tko je došao. Joe! - Hej, ti! - U pravi čas!
Stigneš dovršiti zdravicu. - Natoči mu. - Glenda, još.
Rachel u raju. Sjećaš se te pjesme s treće godine?
Za Emily. - Za Emily.
Kako je u bolnici?
Ne znam zašto se trudimo spasiti ih kad ih čeka raj?
Kao u pjesmi. - Emily je ondje. Nego. Ona je to zaslužila.
Tako je. Bila je najbolja od nas. - Da.
Ne znam što je vidjela u tebi. Dugo sam je odgovarao od tebe.
Bila je najbolja od svih nas. Ne znam što je vidjela u meni.
Vidjela je najboljega do sebe. - Bili ste sjajan par.
Ona je bila srce, a ti um. Zajedno ste bili nepobjedivi.
Gdje si sad, Joe? - Nigdje.
Idem. - Ne. - Tek si stigao. - Ostani. - Um sam bez srca.
Joe, daj... - Nisam tako... - Ne idi.
Nisam tako mislio. - Znam.
Ali imaš pravo, stari. Svejedno te volim. Sve vas.
Hvala vam što ste došli.
Vidimo se.
Doc!
Miriam.
Oprosti što nisam došla. Nisam htjela zaraziti sve.
Je li bilo lijepo? - Valjda.
Nisam mogao izdržati.
Ni ovo ti se neće svidjeti. Trebalo je potpisati.
Nisam htjela da pokisne. Od tvornice igračaka iz Teksasa.
To će je naučiti da više ne kupuje preko Interneta. - Da.
Profesorica prava bi se trebala bolje izražavati.
Sve je u redu. Laku noć.
Vidjela sam kroz prozor da Ptica opet ne jede.
Vratit ćeš ga veterinaru? - Rekao je, nadživjet će nas.
Hal je. Zaboravio sam ti reći da idemo na rafting. - Dođi!
Ne ostavljaj me s njima! - Poslao sam ti brošure.
Vidimo se, stari. - Volimo te!
Zvuči dobro, Ptico? Bi li išao na rafting s mojim društvom?
I meni je drago što te vidim.
VISEĆI UKRAS S KONJICIMA
Zašto je to smiješno? - Zamislila sam te s kljunom.
Zamisli da letiš sa mnom.
Ne, bit ćeš sam. - Zašto? - Zato! Orlovi jedu zečeve.
Ja sam vegetarijanka. - I u idućem životu? - Da.
Da se ponovno rodiš, htjela bi biti neletač?
Ne. Letjela bih s tobom.
Ali znaš što ću biti. - Ali...
Ja sam ptica, a ti kukac. Kako ćemo... Znaš.
Morat ćemo se onda izdovoljiti za deset idućih života.
Odlazim jer moram, Joe. Takvi smo. Posvetili smo se tomu.
Zaboga, trudna si. - Riješili smo to kad smo se upoznali.
Potrpali bismo djecu u torbe i pokazali im što nam je važno.
To je bilo naivno, Emily.
Naše vrijednosti?
Trebaju me ondje. I odlazim.
Pristao ti na to ili ne.
Pritiskivač za papire? - Da. Dao sam joj ga za Valentinovo.
Težak je bar 250 g. Stajao je na stolu kad sam išao spavati.
Što želiš reći?
Ne znam. Valjda ništa. Samo...
Konjici su bili njezina strast. Osobni totem.
Indijanci imaju glave bizona, tigrova ili sokolova.
Ona je obožavala konjice.
Čak je imala i madež na ramenu koji je nalikovao konjicu.
I djed joj ga je imao. Na stražnjici, valjda.
To je nasljedni hemangiom.
Jednom sam time srušio cijelu generaciju diplomaca.
Morao sam joj kupovati darove s konjicima za njezina života.
A sada... Viđam ih posvuda.
Jedan mi se jučer zaletio u prozor ureda. Pravi.
Sinoć mi je stigao ukras koji je kupila preko Interneta.
S konjicima.
A onda još ono s utegom.
Znaš što mislim? Poludjet ćeš ako ostaneš u toj kući.
Odseli se. Kopaš po stvarima u praznoj dječjoj sobi.
Živiš s papagajem koji zna, ali ne želi govoriti s tobom.
Neće. Ne sviđam mu se.
Razgovarao je samo s Emily.
Čak ga je naučila da je najavi kada uđe u kuću.
Dušo! Stigla sam. - Prodaj pticu. Riješi je se.
Ne mogu.
Obećao sam joj čuvati je. Čak sam stavio u oporuku
da je netko blizak preuzme ako mi se ikada što dogodi.
Hoćeš li?
Ne. To je tvoje obećanje, ne moje.
Moram održati obećanja koja sam joj dao.
Samo to. - Dobro.
Jesi li joj obećao još što što bih trebao znati?
Samo jednu stvar, ali to ću početi rješavati od danas.
Zdravo, Joe. - Hugh.
Nadao sam se da si ozbiljno shvatio naš razgovor. - Jesam.
Uvjerio sam Joea da se odmori nekoliko mjeseci nakon svega.
Zar ne? - Obećao sam Emily da ću pratiti kako su djeca na onkološkom,
ali nisam to učinio.
Danas bih mogao. - Nakon šest mjeseci? Na onkologiji?
Ne znam koliko ih je živo, ali ako je to za Emily, dobro.
Šupčina. - Trebao bi se odmoriti, Joe.
Zar nemaš kamo otići?
DJEČJA ONKOLOGIJA Izvješće o stanju pacijenata
OTPUŠTEN, OTPUŠTEN, PREMINUO
Joe!
Joe! Čuješ li me?
Joe!
Nastavite oživljavati. - Bez promjena. - Nastavi. Udar s 30.
Pusti mene. - Jeffrey, drži se. - Nastavite. - Odmaknite se!
Još ništa. - Punim na 60. - Udar. - Odmaknite se!
Ništa. - Ponovno. - Ne reagira. - Rekoh, ponovno!
Uopće nema bila. - Neće se vratiti. - Kvragu, ponovi!
Odmaknite se!
Gotov je.
Bilo! - Živ je! Brzo! - Živ je! - To, Jeffrey!
Vi morate biti ovdje?
Ispraznite prostoriju. Dajte EKG. - Morate izaći.
Pazite da ne izvuče infuziju. Jeffrey, čuješ li me?
Tek sam stigla. Što se dogodilo?
Stabiliziraju ga. Izgubio je znakove života pa se vratio.
Naš Jeffrey. Srce mu je stalo više puta nego ikomu drugom.
Sutra će pričati o ljudima koje je sreo u tunelu.
Ja sam dr. Darrow iz Hitne. - Znam.
Administrator je čuo da ste smetali na intenzivnoj njezi.
Molio je da mu javimo ako se vratite ovamo.
Dječak kojeg su oživljavali, Jeffrey... - Reardon. - Da.
Je li još uvijek na odjelu?
Bio je miljenik vaše žene.
Zato sam ovdje. Obećao sam joj da ću ih pratiti. Malo ih je.
Mogu li vas zamoliti da se ne javite administratoru?
Među nama, administrator je, kako bih rekla... - Šupčina?
To je najbliži opis. 315.
Divan je. Svidjet će vam se. - Hvala.
Zdravo. - Zdravo.
Kako mu je? - Sjajno.
Lijepo. - Što je to?
Ne bih znao reći. - Pogodite.
Dobro.
Raspelo od želea?
Dobri ste! Dobar je.
Crta otkad je jučer stigao s intenzivne.
I, što je to? - Ne znam. Zato pitam. Probudio sam se
razmišljajući o tome. - Bio sam jučer na intenzivnoj.
Znam. Vidio sam vas ondje. - Vidio si me?
Da. Došli ste i stali kraj moga kreveta.
Vidio si me kako prilazim? - Mislim. No s drugom kravatom.
Mogu li pitati... - Ne bismo smjeli razgovarati o tome.
Jedna časna sestra razgovarala je s djecom koja su to prošla.
Sestra Madeline. Bolnica se našla u nevolji
kad su dijelovi razgovora emitirani na televiziji.
Nije razgovarala sa mnom, a moja su iskustva najbolja.
Smijem otići na kavu ako je liječnik s njim.
Unatoč pravilima bolnice, trebaju razgovarati o tome.
Čeka te CT. Ne idi bez mene.
O čemu ćemo razgovarati? - O onome o čemu ne smijemo.
Jučer na intenzivnoj, kad sam prišao tvom krevetu,
izgledao si... - Bio sam klinički mrtav. - Točno.
Kako si onda mogao podići pogled prema meni? - Nisam.
Ali rekao si... - Pogledao sam dolje. - Dolje?
Sa stropa. Odande sam vas vidio.
Dobro.
Ne vjerujete mi? - Trebao bih?
Jeste li vidjeli svoju ćelu na glavi?
Sagnite se. Dajte!
Da, to ste bili vi.
Jeffrey, znaš li kako mi je ime? - Izgledate kao...
William. - Ja sam Joe. Poznato?
Emilyn Joe?
Joe Darrow.
I nju sam vidio jučer. - Kako to misliš, vidio si je?
Bila je ondje. - Gdje?
Posvuda oko mene.
U dugi. U sumaglici.
Padao sam kroz nju.
Sve dok me ona nije uhvatila. I vratila gore.
Letio sam s njom. Iznijela me.
Kako bih se vratio. I prenio nekomu poruku.
Kakvu poruku, Jeffrey? Komu?
Joeu.
Što mi moraš prenijeti?
Što moraš prenijeti Joeu?
Bilo je bučno u dugi. Kao da je grmjelo.
Što mi moraš prenijeti? - Ne znam.
Zazivao si moje ime. - Joe.
Joe! Joe, čuješ li me?
Joe! Joe!
Uspori malo.
Pogledaj me u oči.
Samo diši. Diši malo.
Što se dogodilo? - Dobro sam.
Zanimalo ga je što se jučer dogodilo. - Srce mu je stalo.
Znam. Bio sam ondje. - Zanimalo ga je što se događalo
dok mi srce nije kucalo. - Opet pričaš svoje priče?
Želi na TV. Drugi put ću mu dati metlicu da počisti strop.
Tata mi ne vjeruje. - Izveo vam je štos s ćelom?
Ne upali na svima. Samo na nama ćelavcima.
I mene je dobio na tu foru.
Umalo da ti nisam povjerovao. - Istina je. Ne vjerujete mi?
Što ako se sjećam poruke? Biste li mi vjerovali?
Sjećaš se? - Ako se vratite, možda se sjetim.
Čega? Tko mu poručuje? - Žena. Poručila mu je nešto.
Vjerojatno da iznese smeće.
Uvjerio me da je vidio moju ćelu sa stropa.
Dok nisam vidio zrcalo. - Zahvalimo mami na genima.
Žalim, Joe, ali ja odavde vidim tvoju ćelu.
Ćelavost je seksi. - Zbilja? Moj papagaj bi vas privukao.
Još živiš s njim? - Radimo na našem odnosu. - Govori li?
Sluša. - Sličan mi je. Ja tako zarađujem. Slušam. - Da?
Gwyn je savjetnica za ljude koji su izgubili nekoga.
Zato sam mislila da bi bilo dobro da se upoznate.
Je li? - Mnogi klijenti govore o iskustvima na granici smrti
svojih bližnjih. Budili su se i spominjali mračan tunel
i kretali se prema svjetlosti. - I što mislite o tome?
Ja sam samo papiga, Joe. Samo slušam.
Ja sam očni kirurg. Jednostavno je.
Tunel je zapravo tunelni vid. Bijela svjetlost je zapravo
izbjeljivanje vidnog polja. Povećava se pa stvara dojam
da se krećemo prema naprijed. - A prisjećanje razgovora ljudi
na samrtnoj postelji nakon proglašenja smrti?
Opisuju što su liječnici imali na sebi, do uzorka na kravati.
To je zbog načina na koji određujemo trenutak smrti.
Mozak još funkcionira na nekoj podsvjesnoj razini.
Upija posljednje sitnice koje može čuti ili vidjeti.
Eto što biva kad večeraš s obitelji liječnika.
Ni spomena o lebdenju, tunelu, jarkoj svjetlosti.
Još će nam reći da Zubić vila ne postoji.
Čudno je to što mi se učinilo da me zove. Taj dječak.
Čuo sam njegov glas. Kako me zaziva.
Kad sam mu se predstavio, pitao me jesam li Emilyn Joe.
Rekao je da Emily želi stupiti u vezu sa mnom.
Vjerujete li da želi?
Ne. Savjetnice, ne vjerujem.
Dat ću vam 1 sat besplatno.
Pa-pa, Joe. Da ti spremim desert za put? - Žalim.
Mogu li telefonirati?
Ispričavam se.
Trenutačno sam zauzet, da.
Zar me nitko ne može zamijeniti večeras?
Razumijem. Odmah dolazim.
Žalim, rado bih ostao. - Ne biste. To bi vas ugrozilo.
Postoje neriješena pitanja koja još ne želite riješiti.
Krivnja, bijes prema bližnjem. Zato izmišljamo duhove.
Od Djevice Marije do naših dragih pokojnika.
Zato što mi moramo razgovarati s njima, a ne oni s nama.
Pitali ste me mislim li da ona želi stupiti u kontakt
i ja vam nisam odgovorio. Odgovorit ću vam sada.
Najbolja mi je partnerica, prijateljica i ljubavnica.
Nevjerojatno mi nedostaje.
Znam i da je više nikad neću vidjeti.
Toliko to snažno uviđam da poželim da se ne probudim.
Zato mi ne treba da mi netko govori što da osjećam i kako.
Bijes? Da. Krivnja? Nego.
Ali ne trebam vas da mi se uvlačite u guzicu
da biste mi to rekli. - Samo nastavite. To vam je potrebno.
Poslat ću vam ček poštom.
Zdravo.
Zdravo. Kako ti je ime?
Ben. - Ja sam Joe. - Znam.
Divim se tvomu crtežu. Što je to?
Rekla je da odete onamo. - Molim?
Dama. Sa slike na kraju hodnika.
Rekla je da ćete me posjetiti.
Medicinska sestra? - Kažu da je ovdje radila kao liječnica.
Kakva liječnica? - Želi da odete onamo. - Kamo?
Nisam siguran što želiš reći.
Kamo da odem? - Sanjao sam je.
Na Hitnoj, kad sam došao.
Onda sam vidio njezinu sliku u hodniku.
Znate, liječnica sa slike sa zabave za Uskrs.
Sa šlagom na nosu.
Misliš na dr. Darrow?
Umrla je, mislim.
Sanjao si je?
Želi da odete onamo.
Kamo, Bene?
Do duge.
To je duga?
Ovo je duga?
Jesmo li se mi već negdje sreli, Bene?
Ne znam.
Kako znaš tko sam ja?
Ona mi je pokazala vaše lice.
Sliku?
U mojoj glavi.
Rekla je da se moram vratiti i poručiti vam da odete onamo.
Do duge?
Da.
Kako... Kako da to učinim?
Christine, dječak u sobi 312. - Ben? - Da.
Je li on poznavao moju ženu? - Ne. Došao je prije 14 dana.
Da, trećega, u komi. Septički šok. Zašto?
Ma ništa.
Miriam...
Prvi dječak me zaziva, ja ga slijedim u intenzivnu
gdje doživi kliničku smrt. Umre!
Poslije oživi i kaže da me vidio sa stropa.
Emily, koju je sreo u dugi, poslala ga je natrag
da mi nešto poruči. - Što?
Ne sjeća se. Ali drugi se sjeti.
Žele? Imam dvije vrste. - Slušaš li me? - Slušam!
Može od jagode? - Kakve ima veze? Čuješ li što ti govorim?
Usredotočujem se na nešto stvarno. - A ovo nije?
Dosad nije zvučalo.
Slušaj, Joe...
Nakon Hannine smrti, posvuda sam je viđala.
Rekla je da ću znati da je uz mene ako nađem tratinčicu
sa samo jednom laticom. Igrale smo se voli me, ne voli me.
Jednoga sam dana ugledala polje takvih tratinčica.
Eto. Kako to objašnjavaš? - Halucinirala sam!
Ali ja ne haluciniram. Razgovarao sam s njima.
Nisi li ti od onih koji ne vjeruju u raj? - To nije raj.
To su duge.
Ona želi da joj se pridružiš u dugi?
Tako kažu ti klinci. - Ja kažem da te zafrkavaju.
Misliš da lažu? - Pravnica sam. Za sve mora postojati dokaz!
Jesi li imao kakvo iskustvo s Emily otkad je umrla?
I je li to zabilježeno? - Znaš odgovor. Naravno da ne.
Zašto ne? - Zato što nisam krenuo put raja,
a ona nikako ne može doći do mene!
Zvuči sumanuto, zar ne?
Ne bih te zaposlila u svojoj bolnici da sam čula sve ovo.
Na tvome bih se mjestu klonila bolnice.
Zar nemaš kamo otići?
Mogao bih otići na rafting. To sam oduvijek želio vidjeti.
Divlje vode. - Ja ću pričuvati Pticu. Otiđi!
Otiđi vidjeti divlje vode. I saberi se.
Šalje: Emily Darrow Prima: Joe Darrow
Hoćeš vidjeti?
To nam je posljednje poslala.
Žao mi je što ti to moram reći, stari, ali...
Varala te.
To je samo kukac, Ptico.
Privlači ga svjetlost.
Ne zanosimo se ludostima.
Dušo, stigla sam!
Ptico!
Ptico, stani!
Molim? - Miriam? - Joe?
Slušaj me. Ptica je bolestan. Morao sam ga ostaviti.
Na putu sam za bolnicu. - Jesi li ti dobro?
Zapravo nisam. Osjećam se...
Kao da gubim razum. - Što mogu učiniti?
Ponašao se kao kad bi ona došla kući.
Osjećao sam se kao da je ondje. U kući.
Isuse, Joe. - Ne znam što da radim s... - Pticom?
Ja ću se pobrinuti za njega. Zvat ću veterinara ako treba.
Samo se drži. - Hvala.
Je li Jeffrey budan? - To baš nije pametno... - U sobi je?
Posjeti su tek od 10 sati, Joe.
Moram ti reći što se šuška. - Gdje je on? Jeffrey.
Dolje. Na krvnim pretragama. - Je li sestra s njim?
Saslušaj me. - Rekla je da je neka sestra na odjelu
razgovarala s djecom o iskustvima na granici smrti.
Sestra Madeline. - Gdje je ona? - Nije više angažirana kod nas.
Znaš zašto? Jer je prekršila svoje ovlasti.
Gdje je sad? Bi li mi znali reći u Chapelan Serviceu?
Ostavi nas nasamo, molim te.
Što radiš? - Znaš što radim.
Dopustio si mi... - Da pratiš Emilynu djecu. Stalno si tu.
Rekoh ti, obećao sam ženi... - Da ćeš ih uznemiravati?
Jeffreyjev kardiolog vidio je njegov EKG od jučer u 14:30
i bio je bijesan što si ga uznemirio svojim posjetom.
Što se zbiva, Joe?
Ptica je dobro. Sve će nas nadživjeti.
Pokušala sam počistiti nered. Srušenu svjetiljku. Vazu.
Nisi trebala. - I nisam. Ostavila sam nešto...
Što moram riješiti s tobom.
Ona čudna slika za koju si rekao da je djeca crtaju?
Lelujavi križ?
Jesu li je djeca nacrtala ili ti?
Jer ako si ti, trebaš pomoć.
Na svim je prozorima.
Pričuvaj mi Pticu.
Oprostite. Tražim sestru Madeline.
Smijem li pitati zašto? - Osobni razlozi. Je li to ona?
Morate zakazati sastanak u uredu.
Oprostite! - Gospodine. - Sestro Madeline! - Gospodine!
Sestro! Možemo li razgovarati? - Gospodine!
Molim vas! Sestro?
Molim vas, jeste li vi...?
Molim vas, jeste li vi sestra Madeline?
Ovo je privatni posjed. Upali ste ovamo. - Oprostite.
Pokušao sam nazvati. Dobio sam ovu adresu.
Pozvat će policiju. - Molim vas...
Samo pet minuta! - Dovoljno ste nam naškodili.
Ne razumijete! - Vi ne razumijete! Dosta je novinara!
Dosta razgovora. - Ja nisam novinar, ja sam liječnik.
Predstojnik sam Hitne službe u čikaškoj bolnici Memorial.
Joe Darrow.
Emilyn Joe? - Da.
Zato moram razgovarati s vama. Zanima me vaš rad.
Pozvao sam policiju. Radije otiđite. - U redu je.
On nije novinar. - Svejedno je upao ovamo. - Oprostite.
Uzeli smo sestru Madeline pod uvjetom da ne bude problema.
Sestro?
Policija brzo reagira. Savjetujem vam da odete.
Imate li kakva posla u školi? - Molim? - Priđite, molim vas.
Shvatila sam da u doba kad nitko ne vjeruje u čuda
ja svaki dan svjedočim čudima.
A dječja onkologija savršen je laboratorij za proučavanje
iskustva na granici smrti.
Djeca su otvorenija prema onom što se zbiva na drugoj strani.
Uvjereni ste da to nije samo u njihovim glavama?
Samo u njihovim glavama...
Ovo što se sada događa možda je samo u vašoj glavi.
Liječnik ste zato što ste sanjali da ćete to postati?
Zamišljali ste to u sebi...
Ako stvaramo ovaj svijet u svojoj mašti,
zašto ne bismo mogli i drugi?
Želite reći da nam vjera pomaže... - Da stignemo onamo.
Je li Emily vjerovala?
Zato što mislim da je stigla onamo.
Vjerujem da pokušava stupiti u vezu sa mnom.
Dvoje ju je djece vidjelo.
Jedno je bilo klinički mrtvo, a drugo u komi.
U tunelu? - U dugi. Htjela mi je nešto reći. Nešto važno.
Ali, ne znam što.
Crtala su ovo... Nakon što su je vidjela.
Jeste li ovo ikad vidjeli? - Ne.
Ne znam.
Ludim li?
Kao Kolumbo koji je vjerovao da postoji drugi kraj Zemlje.
Razgovarajte s anesteziologom. Reći će vam da postoji
stotinu prečaka na ljestvama svijesti od budnosti do smrti.
Da bi uspavali pacijenta, spuštaju ga samo 10 prečaka.
Dublje je padajuća skala.
Poput dubina oceana koji nitko nije istražio.
U tim tamnim dubinama ona pronalazi djecu.
Ona su njezini vodiči jer je znala da ćete doći do njih.
Budite im blizu. Budite uz njih kada počnu tonuti.
I kada se probude, prije nego pojedinosti počnu iščezavati.
Jedno od njih vratit će se s odgovorom.
Pažljivo. Idemo. - Pazi leđa.
Pismeno dopuštenje? - Pribavit ću ga.
Pazi na cijev. - Nastavi pumpati.
Spojite ga na kisik. - I na monitore.
Ovdje Jeanette s nefrologije. Trebala bih dr. Dickinsona.
Dr. Darrow! Da, hitno je.
Ne, ne mogu pričekati. Ne stavljajte me na čekanje.
Dr. Dickinsone, imamo zdrav bubreg. Samo dr. Darrow. Joe!
Da? - Odmah dolazim po bubreg. Čuvaj mi ga.
Reci što trebam učiniti. - Dolaze po druge organe.
Ali taj bubreg je moj! Reci to svima koji ga pokušaju uzeti.
Održavaj mu funkcije. Ostani uz njega i zaustavi lešinare.
Da ga nitko nije dirao dok ne dođem. - Računaj na to.
Daj mi Jeanette, stari. Dolazim za 10 min.
Jeanette? - Da, gospodine?
Dr. Dickinson? - Darrow.
Rekli su da ostanem s njim, ali primatelju treba monitor.
Ja ću ga pričuvati. - Kisik je na 16. Organi će biti svježi.
Joe...
Dođi bliže...
Bože dragi.
Mi smo iz Lakeviewa. Gdje je davatelj? - 215, desno.
Poručite posadi da stižemo.
Mi smo iz Lakeviewa. Imamo primatelja srca koji čeka.
Ne smijete ulaziti ovamo. - Vi ste Dickinson?
Izađite. Molim vas. - Polako.
Izvedi ih. - Ne, u redu je. - Dickinson je rekao...
Parkira. Razgovarala sam s njim. Moramo s njim u dvoranu.
Idemo. - Stanite!
Joe, u redu je! - Nije u redu. Nije spreman na premještanje.
Što čekate? Hajde, mičite ga!
Charlie, čekaj. - Što je? - Ovaj čovjek nije mrtav.
Sken mozga je poskočio. Vidio sam. Na monitoru.
Nema znakova. Vozite ga!
Charlie, slušaj...
Nešto se zbiva. Nemoj ga ubiti.
Saberi se. Mrtav je.
Obratio mi se. - Molim te. - Kad ti kažem. - Nije.
Bila je to Emily! Njezin glas. Nisam lud.
Odbij. I ne govori tako.
Moraš me poslušati. Pričekaj malo.
Ostavi me nasamo s njim. - Ludost, Joe. Unutra s njim.
Polako! - Odbij, čovječe!
Zovite osiguranje! - Vodite ga odavde! - Zaboga, Joe!
Zovite osiguranje! - Charlie, samo na trenutak. - Vodite ga!
Trebamo osiguranje u Jugu 2. - Molim vas, poslušajte me!
Hvala ti što si došla po mene.
Ti si platila jamčevinu? - Prvi prekršaj. Poništila sam je.
Administrator mi je rekao da će odustati od optužbe
ako ti pristaneš na plaćeni dopust od jedne godine. - Nego.
Kaže, tvrdiš da ti se obratio klinički mrtav davatelj.
Je li to istina? - Nije. - Dobro.
Bila je to Emily. Govorila je kroz njega.
Gotovo sam prihvatila ono s djecom. Ona su je poznavala.
Naravno da su je sanjala. Ona im je ključna za opstanak!
Dobro, a što je s malcem koji je nikad nije vidio?
Kojim? - Malac o kojemu sam ti pričao u kuhinji.
Prvi put ju je sreo dok je bio u komi, sjećaš se?
Imam njegov prijamni list kao dokaz. To vrijedi, zar ne?
To želiš? Pokušava stupiti u vezu sa mnom. Pada u očaj.
Zašto? Zašto pada u očaj, Joe?
Ne misliš valjda da je još živa?
Ako ju je vidio malac u komi, zašto ne bi mogla pokušavati
stupiti u vezu sa mnom kroz nekoga? - Nitko nije preživio!
Vlada Venecuele pretraživala je prašumu gotovo mjesec dana!
I nikad je nisu pronašli! - Točno. I zato smo ovdje.
Jer nisi vidio njezino tijelo i nisi zaključio tu priču.
Emily je mrtva. O tome je riječ.
Odbijaš to prihvatiti.
Razumijem to. Da nisam vidjela Hannino tijelo,
ni ja ne bih vjerovala da je mrtva. Još bih je čekala.
Kao i ti.
Moraš zaključiti priču, Joe.
Moraš odraditi svu muku. Kao što sam ja učinila.
Kao i svi. Moraš isprazniti ormare i ladice,
skinuti natpis "Emilyn duh je dobrodošao ovdje"
i nastaviti živjeti bez nje.
U redu.
Što je s onim raftingom? - Zašto pitaš?
Da oslobodiš misli od ovoga!
Misliš da bih trebao poći? - Možda ja pođem s tobom.
Opaka sam veslačica.
Rijeka je nabujala. Težina prolaza skočila je s 2 na 5.
Pregledajmo riječne karte kod kuće. Uočite opasne točke,
mjesta transporta kopnom i vodopade. - Vidi ove hlače!
Piše, što manje opreme. - Ja nosim samo tange.
A ja fotić. - Uzmi jednokratni. Ionako sve završi u vodi.
Kad smo već kod tekućine... Za pustolovinu!
Što kažeš?
Mislim da je bilo i vrijeme.
Mislim, hoću li je prodati? Posrednik bi da je obojim.
Uzmi što možeš i briši.
Ostavi uspomene za sobom. - Ti nisi nakon Hannine smrti.
Da, ali meni se nisu obraćali leševi trbuhozborci.
Nedostajat ćeš mi, Joe.
Meni će nedostajati tvoji kolači.
Hoćeš li je pokazati mogućim kupcima ako odem na 7 dana?
Odlazim na rafting. - Sa zadovoljstvom.
Lijepo je vidjeti da se opet vraćaš u stvarni svijet.
Molim? - Hale! Našao sam na karti nekakav znak.
Dvije valovite crte koje se sijeku u sredini. - Vodopadi.
Zaokruži ih. Morat ćemo nositi čamac. Previsoki su.
Joe?
Duga.
POLJSKA ZRAČNA LUKA AYACUCHO, VENECUELA
Vi ste liječnik? - Da. - Izvrsno.
Je li moj pilot ovdje? - To sam ja. Victor.
Uzet ću vaše stvari. - Letiš li dugo?
Bez brige. Znam letjeti. - Imaš dozvolu?
Uglavnom.
Juanajuapa. Jesi li bio ondje? - Da. Juanajuapa.
To je ovdje?
Uz vodopad? - Ne znam. Bio sam ondje samo u doba suša.
Je li tumač ovdje? - Yanomamiji znaju nešto španjolskoga.
Ja znam nešto guarahiba. Prevodit ću vam. Idemo.
Je li to vaša djevojka? Na slici.
Moja žena. Bivša.
Došli ste po nju?
Na neki način.
Ovdje se proljetos dogodila nesreća.
Autobus se survao s ceste. - Crvenog križa? - Da.
Možda ćete vidjeti to mjesto. Voda nije previsoka.
Ispred nas je.
Odron nije odnio samo bus. Odsjekao je pleme od svijeta.
Vidite li? Ondje dolje?
Nitko nije preživio. Domoroci još nose njihovu odjeću.
Ono ispred nas je Juanajuapa.
Neka tijela iz autobusa doplutala su do sela.
Vodiči s kojima ćemo se naći surađuju s plemenima ovdje.
Jesam li vam spomenuo da ne vole došljake?
Dobro da sam s vama.
Kaže da vas ne može odvesti do sela.
Ali za određenu svotu odvest će vas do grobova žrtava.
Gospodine?
Trebali bismo krenuti.
Oni ne znaju koje je tijelo gdje zakopano?
Pogorša li se vrijeme, nećemo moći otići.
A to ne bi bilo dobro ni za koga.
(Gospodo!)
Moja žena. (-Njegova žena.)
Crveni križ. (-Crveni križ.)
Gdje? (-Gdje?)
Zna li tko gdje?
Koji grob?
Što kaže? - Kažu da je poznaju.
Što sad kaže? - Želi vas odvesti u selo,
ali ovaj drugi ne da, trebate dopuštenje.
Što kaže? Kog vraga kaže? - Ne znam!
Gospodine!
Ne možete u selo! To je zabranjeno!
Gospodine! Stanite!
Gospodine! Možemo se vratiti ovamo s vladinim ljudima,
ali morate smjesta poći sa mnom!
Rekoh smjesta!
Želi da odete onamo. - Pridruži joj se. - Joe!
Joe, čuješ li me?
Joe?
Stotinu prečaka na ljestvama svijesti.
Nije bilo preživjelih! - Gdje je tijelo? - Misliš da je živa?
Emily! - Joe? - Poslušajte me!
Vi ste jedan ludi gad. Imate sreću što ste živi.
Niste disali. Prošlo je više od sata. Ustanite.
Prijeći ćemo rijeku nizvodno.
Uz malo sreće, do mraka smo u poljskoj zračnoj luci. Idemo.
Preživjela je nesreću.
Dospjela je u selo.
Ne možete u selo! Stanite!
Ne mogu natrag bez vas! Ostat ću bez dozvole!
Gospodine, stanite!
Gospodine!
Stanite! Ne činite to!
Gospodine!
Onaj je rekao da moramo dobiti dopuštenje.
Imam dopuštenje. Nitko me neće spriječiti.
Molim vas. Moja žena.
Poznajete li je?
(Moja žena.) Poznajete li je?
(Moja žena.)
(Liječnica.)
(Liječnica. Moja žena.)
(Moja žena.)
Vodopad. Bila je ovdje.
Kaže da su je poznavali dok je bila živa.
Dolazila im je pomagati.
Sve dok je nije donijela rijeka.
Na umoru.
Nisu joj mogli spasiti tijelo, ali su joj spasili dušu.
Rekla je konjic.
Ne znam je li je Emily ikad vidjela,
bar dok je bila živa i zdrava.
I ne znam kako je dijete preživjelo.
Prerano rođeno. Tako maleno i krhko, usred prašume.
Emily se pobrinula da dijete pronađe put do moga naručja.
Ono što me učila za života, učila me i nakon smrti.
Da vjerujem. Da imam vjeru.
Jer, kako je jedan moj prijatelj jednom rekao,
vjera nam pomaže da stignemo do cilja.
U sjećanje na Katharine Anne Curtiss