Jeg sier som... Nå husker jeg ikke hva han heter... Uansett, noen sa:
"Er man ikke til venstre som 20-åring, har man ikke hjerte,"-
- "og er man ikke til høyre som 40-åring, har man ikke hode."
Jeg tror at det var Churchill som sa det.
- Nei, Jean d'Ormesson. - Jean d'Ormesson? Jaså?
Ja, jeg tror det. I 15 år har du ledet et program som har blitt kult.
Kan man si at du utforsker menneskesjelen?
Ja, folk utleverer seg selv hos meg mer enn noe annet sted. Det er sant.
Du stiller direkte spørsmål, iblant er de til og med veldig private.
Ja, man hører så mange floskler og politisk korrekt prat.
Hvorfor gjøre de samme intervjuene som alle andre?
Nei, selvsagt. Du er i dag over 60. Hvor ser du deg selv om 10, 15 år?
Kremert.
Tiden er inne for enda en musikalsk pause.
- Det er godt drag i denne låten! - Ja, virkelig!
- Jeg er så fornøyd med bilen! - Den er god å kjøre.
Ja, men ta det rolig. Du kjører litt fort. Den er jo ikke innkjørt ennå.
- Innkjøring fins ikke lenger. - De første hundre milene må man...
Nei, man kjører som man vil nå. Alt sånt har man sluttet med.
- Har du rullet en? - Ja.
- Han er virkelig innsmigrende. - Ja, han er smigrende mot alle.
- Da han pratet om ditt program... - Ja.
- "Utforske menneskesjelen." Seriøst. - Ja, det var litt... Han nøler ikke.
Idioters sexhistorier er jo ikke akkurat...
Ja, men nå overdriver du den andre veien.
- Det var du selv som sa det. - Ja, men jeg er jeg, og du er du.
- Vanessa sa at hun tok en drosje. - Ja.
Hun forteller både det ene og det andre til deg, Vanessa. Skal vi dra?
Vi har i dag æren av å få besøk av Castro-
- som skal tilbringe en time sammen med oss.
Vi snakket om tiden som går. Hva betyr det å bli eldre for deg?
Framfor alt å oppnå en viss indre ro.
Det beste med å oppnå en viss alder er at man slipper uviktige ting.
Man får distanse og har ikke lenger de samme behovene for å bevise noe.
- Ja visst... - Man er ikke redd for å bli bedømt.
Jeg bryr meg mye mindre om hva folk sier om meg.
Det var derfor jeg snakket om indre ro.
Tullprat! Jeg fatter ikke hva gps-en mener. Er det her vi skal ta av?
- Ja... - Vincent, er det her? Det var det!
Ingen fare, den angir en ny rute. "Org., Caro?"
- Ta den! Hun er fra organisasjonen. - Hallo? Nei, det er ikke Hélène.
Nei, for hun kjører akkurat nå. Ja. Ok. Ok.
- Pratet du med Castro om programmet? - Jeg er på vei, Caroline! Vi snakkes!
Ok? Da, så. Ha det!
- Han bryr seg ikke om min afghaner. - Du vet hva jeg mener...
Din datter, Nina Mareuil-Castro, hvis første bok ble roset av alle...
- Det var vel hyggelig? - Ja.
- Ta av... - Han snakker om Nina!
...utrolig for en far å se at ens barn...
Du rakk det ikke, men det gjør ikke noe. Ta til høyre om 700 meter.
...viste de første sidene av boka...
- Fare for ny tsunami i Phuket... - Vincent, gjør du det med vilje?
- Vi ses senere. - Ja.
Ja, i det siste har vi likevel stagnert og stoppet raset litt.
Ja, nettopp. Nei, jeg er enig. Det ser ikke bra ut. 8 % er veldig lite.
Vi ligger fremdeles godt an hos husmødre. Nei, jeg er enig.
Du vil vel ikke kansellere programmet?
Jeg sa: Du vil vel ikke kansellere programmet?
Det vil du vel ikke gjøre? Gi meg litt... Jaha? Jaha?
Er det Horwitz?
Ok, ring meg i løpet av kvelden, så fort du vet mer. Ha det.
- Vil han kansellere det? - Det avhenger av annonsørene...
- De kan ikke stoppe en institusjon? - Jo, og Castro vil jo ikke endre noe.
Jeg vet det, men meg hører han ikke på.
- Min Natalouch! Med disse mye ild. - Ok.
- Jeg elske deg! Alt bra, Titi? - Ja.
- Hva er det hun heter? - Samantha.
Samantha!
- Samantha? - Biggiestar? Er blondina kjent?
- Nei. Hva gjør du? - Fikser olivenpinner.
Spør gjestene om de trenger noe i stedet. Olivenene er bra nok.
God idé å ansette folk fra området. De andre er gode, men hun...
Rolig, jeg holder et øye med henne.
- Jeg husker da hun gikk på skolen... - Nina, er du der? Hallo? La du på?
Nei, unnskyld, men far dikter opp vår felles fortid. Komisk...
- Jeg hørte ikke... Kommer du, eller? - Nei, det blir bare bokprat.
Ingen bryr seg om bøkene mine. Sist var det signering, så da selvsagt...
Nei, det kommer ikke bare kjendiser, og hvis det blir kjedelig, går vi.
Ok, ring meg.
- Da jeg så det, ble jeg helt... - Det er ikke sant? Castro?
Det er ikke mulig? Det er Castro!
Samantha?
- Husker du meg? Jeg ga deg jobb... - Som servitør.
- Ja, så bildene...? - Ja...
- Hva gjør du? Gå og server! - Ja, ja...
- Nå? - Hun kommer. Du skal få treffe noen.
- Kjenner du til Biggiestar? - Ja, barneidolet.
- Hva het du? - Lou.
- Loulou. - Og Louloulou?
- Jeg heter Guy. - Au! Det gjorde vondt, Guy!
Ja, jeg har sterke klyper.
Thomas! Så hyggelig at du kom! Du var suveren i din siste film!
- Takk. Så vakkert det er her! - Paradiset!
- Så nært Paris! - Ja, det tar bare 35 minutter.
- Kan jeg få en autograf? - Ja visst.
- 35 minutter, pytt! Det tok 1,5 time! - Du bommet på avkjøringen.
Det er langt. Jeg forstår ikke... Min søster, en typisk pariserinne.
Ja visst, fugler og landet er jo fint, men...
- Ikke sant? Nathalie på landet... - Hun har vel et sted i Paris?
- Faen også! Kjørte jeg på den? - Ja, og ikke lite...
Faen også!
- Det var ingen som så noe. - Nei, men...
- Har man en sånn bil, har man gryn... - Skal du ikke si noe?
Jo visst, det er klart at jeg skal.
Jeg skal si fra, sier jeg jo!
Hvorfor ikke? Jeg har bedt deg flere ganger, men du takker alltid nei.
Jeg liker det du gjør, for ikke å snakke om Nathalie, så kom!
Det er så ubehagelig med slike programmer.
- Hva mener du? - Å snakke om privatlivet...
Nei, men det er helt opp til deg. Vi trenger ikke å nevne skilsmissen.
- Hvordan vet du om den? - Du gjør akkurat som du vil.
Jeg vet ikke... Ja, kanskje. Jeg henter noe å drikke.
- Hvordan går det? - Takk, bra.
Det var lenge siden...
Mickey Bonello.
- Ja vel? Ja... - Kjenner du meg ikke igjen?
- Tja... - Han kjenner meg ikke igjen!
- Hvordan kjenner vi hverandre? - Lydtekniker på "Comme un lundi".
- Jaså? - Så du kjenner meg ikke igjen?
Nei, jeg beklager, men jeg kjenner deg ikke igjen.
- Stjerner! Vi jobbet sammen i et år. - Hvilket år var det?
- Aner ikke... 1995. - 1996.
20 år siden. Vet du hvor mange jeg har møtt siden? Og du blir sint.
- Moro, hva? Sa han at han er naboen? - Nei, det sa han ikke.
Madame Chaulieu, som styrer Saturnin.
Hvem er Saturnin? Jeg kjenner visst ikke igjen noen...
Byen Saturnin, din tosk! Vi befinner oss i kommunen Saturnin!
Madame Chaulieu er borger... mester. - Hva sier man?
Borgermester. Bare du ikke sier kommunalråd eller kommunedirektør.
- Hyggelig å treffe deg. - Hyggelig.
PRIVAT
- Champagne? - Nei, takk.
- Juice? - Nei, jeg hører ikke til gjestene.
Du har vel rett til å bli tørst? Hva er du for noe, da?
Sjåfør. Jeg er Castros sjåfør.
Castros? Jeg elsker Castro!
- Han er hyggelig, hva? Er han det? - Ja, veldig hyggelig.
Jeg visste det!
- Tror du at jeg kan be om et foto? - Ja visst, han sier aldri nei.
Jeg elsker ham! Er han snill privat? Han får visst raserianfall iblant.
Kanskje det, men med meg har det gått veldig bra.
Så han er snill privat?
Ja.
Jeg må dessverre gå...
- Ja visst. Lykke til! - Takk.
- Hvordan går det? - Au!
- Hvorfor kommer du ikke? - Datter ikke her?
- Nei. - Rart.
- Hvem er "datter"? - Datteren min. Hun meldte avbud.
- Får jeg ta et bilde til mor? - Ja, om det er til moren din, så...
Perfekt!
- Så slitsomme de er med bildene sine! - Au! Helsike!
- Hvem er den tosken som skader alle? - Guy? Han er helt fantastisk!
- På hvilken måte? - Hans unike måte å se på ting.
- Hva gjør han? - Han dyrker økologisk ved siden av.
Vi ble straks venner. Jeg kjøper hans tomater og løk. Alt økologisk!
Er han fantastisk fordi at han dyrker grønt?
Ja, men ikke bare derfor. Han har en fantastisk livsfilosofi.
Han liker alt enkelt og genuint. Vet du hva jeg fikk i velkomstgave?
Et honningglass. "For å føre litt sødme inn i ditt hus," sa han.
Slutt å være så kynisk!
Hva gjør de her? God dag, monsieur Delavenne! God dag, madame...
- Så hyggelig at dere hilser på! - Vi vil snakke med deg...
- Ja visst! Dere skal få et glass! - Takk, men...
- God dag! Nathalie? - Unnskyld meg et øyeblikk...
- Takk! - Hva gjør Biggiestar her?
- Skal dere lage et program? - Ja, eventuelt.
Eventuelt?
- Nei, min kone er på Bali i to uker. - På Bali? For en heldiggris...
Ja, hun besøker en venn som har et hus der.
Hei, Jean-Luc! Alt i orden?
- Hei, Marie! Er dere invitert? - Nei.
Jeg tenkte meg det...
Hva gjør hun? Vanessas drosje har stått stille i et kvarter!
- Jeg lurte på hvor Vanessa var. - Det lurer jeg også på iblant...
Med abonnementet mitt kan jeg se drosjen på kartet.
Nå har den stått stille i et kvarter.
- Hun har vel et ærend. La henne være. - Jeg gjør ikke annet...
- Du er for sjalu, helt unødig. - Ta ut kjett?
- Det er for tidlig å ta ut kjøttet. - Ilden godt i gang for grill.
- Din søster med hennes teite massør. - Så slem du er! Jeg liker Vincent.
- Han er så svak. Han er alltid enig. - Etter deg ville hun ha noen føyelig.
- Så vakkert det er her! Helt enormt! - Og så nært Paris!
I luftlinje, ja...
Her er et fikentre. Det ser kanskje ikke så bra ut nå, men...
- God idé. Her er det jo ingen trær... - Kanskje ikke et fikentre.
Vi hørte deg i bilen og lo godt av din glede over å bli eldre.
Skal jeg si at jeg føler meg elendig og vil gråte når jeg ser meg?
- Ikke vær så hatsk. - Det var du som begynte!
- Vi treffes en gang i året! - Var jeg aggressiv?
Jeg hørte ikke. Servitøren har gått opp i røyk...
- Og isjasmassasjen, Vincent? - Ikke begynn nå igjen!
- Han bare tuller. - Nei, det er bare forakt.
- Hélène, eier du ikke humor? - Ja, han tøyser.
- Ja. - Uansett går isjasmassasjen bra.
For en fin overraskelse! Hvordan går det? Alt vel? Hyggelig å se dere!
- Spiller han ikke bra? - Ja.
- Jeg ville bli gitarist. - Det er vel ikke for sent?
- Jeg fikk så vondt i fingrene. - Samantha!
Som du skremmer meg! Du skremmer meg hver eneste gang.
Jeg vil vite hvem som var med på møtet.
Gigi? Tror du at Gigi er innblandet? Prøv å finne ut det.
- 30 nye truede dyrearter? Katten og! - Katten også?
- 8 %? Vi klarer ikke å komme igjen! - Nei.
- Men vi ligger godt an hos husmødre. - Ja.
- Du har ikke hørt fra Horwitz? - Nei.
Vi hadde jo en lignende dipp for tre år siden, men så kom vi tilbake.
- Hvordan går det? - Og du selv? Ja visst.
- For et vakkert slott! - 35 minutter fra Paris! Vent...
Husker du Marco? Og Lucien?
Kom igjen! Våkne! Det er jo helt dødt her. Bare gamlinger.
Det er ikke bare opp til meg. Så enkelt er det ikke.
Det har gått over et år, men det er regionens valg, forstår dere?
Hun fikk jo bygge sin lille vei. Det sa ikke regionen noe om!
- Vi ble gale av alt bråket! - Og støvet!
Det har ikke samband. Småveier er mitt ansvarsområde. Jeg må svare...
- Nok en protestliste? - Ja.
- Hvor lenge skal du holde på sånn? - Til verden er perfekt. Jo, du...
- Har du lest Ninas bok? - Den var god! Bedre enn den forrige.
- Var det ingenting som sjokkerte deg? - Sjokkerte meg?
- Helvete! Er det Jean-Paul? - Ja.
- Jeg har ikke sett ham på 20 år! - Han har vært i Afrika.
- Han gjør en stor innsats. - Økogrønt?
Økogrønt? Nei, han jobber humanitært. Vet du hva han gjør akkurat nå?
Deler ut myggnett med insektmiddel i landsbyer i Vest-eller Øst-Afrika.
- Han fikk pris av Gates Foundation. - Uansett har han blitt eldre...
Har jeg også blitt eldre sånn?
Jeg vet ikke, men jeg syns ikke at han har blitt eldre, tvert imot.
Kan du fatte at jeg ble tilbudt seniorkort?
Jeg forstår ikke... Takk. Er det nå du har oppdaget at du er 65?
Hver eneste dag. Jeg oppdager det hver eneste dag.
- Hvor er Vanessa? - Hun kommer.
- Tror jeg... Jeg skal se etter. - Hva?
- Jeg ser etter. Med appen ser jeg... - Ser du Vanessa?
Jeg ser hvor drosjen befinner seg. Glem det...
Hun er i nærheten.
- Er du kjent? - Nei, jeg er fysioterapeut.
Det er visst mange kjendiser her, men jeg har ikke tv.
Jaså, ikke? Men du har vel bil, i alle fall?
- Det må man ha når man bor på landet. - Ja.
Hva slags bil har du?
En gammel kjerre som tilhørte mor, en R14.
- Jeg så en hjort! - Et rådyr. Man ser dem stadig!
I morges sto det et to meter unna. Helt fantastisk!
Som de hopper! Skal jeg hjelpe deg?
Nei, men servitøren som skal ta seg av buffeten, gjør visst ikke stort...
Bjeffer ikke hunden veldig?
- Jean-Paul, min helt! - Hélène, jeg så akkurat etter deg...
Her... Jeg fant boka. Det var vel den?
- Men...? Takk! Så søtt av deg! - Det var så lite.
- "Den økonomiske terroren" fins ikke! - Jeg fant den. Det er jeg glad for.
Ikke kom, da!
Du kommer bare med unnskyldninger. Jeg er lei av å overtale deg!
Jeg...
Vent litt... Det var jo du som ville komme fra begynnelsen.
Og slutt å si at du vil møtes! Er det deg selv eller meg du lyver for?
Jeg har fått nok! Ha det!
Jeg var i bokhandelen i ellevte og så etter den boka og traff på Jean-Paul.
- Jeg visste ikke at han var tilbake. - Paris er for alle forelskede par.
- Nå? - Ikke noe. "Vi tar en kaffe en dag."
Ja visst, sa jeg, og så gjorde vi det. Hva er det?
Du er morsom, du. Vil du ikke fortelle det, så...
Hva da? Jeg beundrer Jean-Paul og det han gjør, og var glad for å se ham.
Han også, siden han alltid har vært svak for deg, og så fant han boka di.
- Har dere glemt oss? - Slett ikke... Har dere noe å drikke?
Ja, men skal festen vare lenge? Vi hører alt, og hvis det fortsetter...
- Nei, vi har bare innflyttingsfest. - I forgårs varte det til midnatt...
- Vi jobber og står opp tidlig. - Jeg også. Høres det så godt?
- Det er jo en dal... - Vi demper oss, men det er jo fest.
- Men det blir ikke sent, slapp av. - Nå går vi...
- Skal du synge noe for oss? - Hva sa du?
- Skal du synge noe nå? - Synge? Nei, ikke nå.
- Senere, kanskje. - Vi ses!
- Du har vel spilt inn en plate? - Ja.
- For ti år siden? - Ja.
- Den fikk en halvlunken mottakelse? - Ja...
Jeg syntes ikke at den var så dårlig.
- Vanessa ringte. Hun blir sen. - Hvorfor ringer hun deg og ikke meg?
- Hun sa at du ikke svarer. - Jeg har mobilen foran meg!
- Hvorfor ringer hun deg? - Iblant funker det ikke, sier folk.
Unnskyld, får jeg be deg om en tjeneste? Får jeg ta et bilde?
- Takk! Unnskyld... - Dytt litt hardere, vel!
- Det er for... - Ja visst...
Kan vi ta et sammen? Takk.
- Smil! - Jeg gjør jo det.
Tusen takk! Takk!
- Hva er det med naboen? - Han vil klage på støy.
- Hvilket språk snakker han? - Fransk. Han er nybegynner.
- Hva sa han? - Naboen klager på støyen.
Delavenne er vanskelig. Han handler hos meg, men klager alltid på noe.
- Er det du som dyrker grønnsaker? - Ja, like i utkanten av Saturnin.
- Hva driver du med? - Jeg er Nathalies assistent.
På tv? Jeg har ikke tv... Ikke Internett heller.
Fins det? Har dere veddet?
Det er et valg. Jeg vil slippe å høre all elendigheten og bli vettskremt.
Bare for å få selge reklame! Det er ikke noe for meg.
På Internett er det bare dumme kommentarer, fornærmelser og sladder.
- Jeg tar det til meg og blir nedfor. - Spytt?
- Nei, det er bare pollenallergi. - Jaså. Spytt?
- Har mor kommet? - Ja, hun er med Nathalie et sted.
Jeg hørte deg på radioen. Takk, jeg ble veldig sjenert.
- Jeg hadde ikke lest boka di da... - Har du lest den nå?
- Ja, det har jeg. - Nå? Si hva du syns.
Kjempefin, men jeg foretrakk den første.
Hun er innestengt. Om hun fikk komme til Castro... Hun frykter utvisning.
Og hun er afghaner? En rørende historie, som flere tusen andre...
- Så man skal ikke gjøre noe? - Det sa jeg ikke.
- Du er så nedlatende, som far... - Begynner du nå igjen?
- Nei, men dette temaet berører meg. - Og du vil at hun deltar hos Castro?
Seriøst, Hélène. Hva har vår type gjester med din afghaner å gjøre?
Han må vel ikke prate om hvem som ligger med hvem, og sier hva, alltid?
Han kan vel heve nivået? Folk setter pris på dannelse.
Slutt med våset om å få folk til å se på annet, for det gjør de ikke!
- Ingen ser interessante programmer. - Dere drukner dem i lavt nivå.
Spør ham. Foreslå å heve nivået. Kanskje det får ham i bedre humør.
Det er det samme hvem vi inviterer. Programmet skal legges ned.
- Er det sant? - Ja.
Å, faen... Hvordan tar han det?
Jeg sier ingenting før det er bekreftet.
Faen også... Egoet hans vil virkelig få seg en skramme.
- Det var leit å høre. - Ja, vi skapte programmet sammen.
- Hvor er Pamela? - Hun har vel bedre ting å gjøre.
What the fuck? Og så læreren som alltid kommer for sent, uansett vær.
Alltid! Jeg kaller ham SNCF. Alltid sen og man vet aldri hvor man havner.
Og gymlæreren som alltid er sportskledd, men aldri beveger seg.
Han dytter i seg chips, mens vi løper rundt.
- Så morsomt! - Takk.
- Er de på Youtube? - På Youtube? Ja visst...
Har du hatt stor suksess?
- Hvor kommer han fra? - Hold opp! Ja.
Da har du vel mye penger?
- Ja, hva slags bil har du? - En leiebil.
Skal vi dra?
Nina!
Går det bra? Her!
Ikke åpne nå. Det blir bare pinlig for oss begge...
- Så søt du er! Kyss! - Så fint det er her!
- 35 minutter fra Paris! - I luftlinje.
- Gi deg! For meg tar det 35 minutter! - Du ha spytt?
- Jeg forsto ikke... - Han spør om du vil ha et grillspyd.
- Nei, takk, Pavel. - Godt for helsen, spytt.
Jeg har fått 11 000 underskrifter til Azadé. Her er flyktingedagen.
Ja, takk, jeg har det kjempebra, mor.
- Når kommer boka di ut? - Til høsten.
Jeg har lest den. Den var bedre enn den første.
- Og følget ditt? - Han kommer ikke.
- Furter far? Han var veldig kjølig. - Nei, det er bare seertallene...
- Å, faen... - Hva gjør du her?
- Vi ses senere! - Ja.
- Se! Servitøren gjør da ingenting? - Hun tar bilder.
Ja, hun tar bilder og nyter showet... Samantha?
- Fin figur. - Ja, dritpen!
Nå overdriver du. Det er litt bonde over henne.
- Hvem er det? - Han har ti millioner følgere.
- Hva gjør han for noe? - Ikke noe. Samantha? Samantha!
- Hva er det med henne? - Whiskyen min! Jeg spyttet i den.
Faen, så slitsom hun er, den sjefen! Hun er etter meg hele tiden!
- Men han er snill, ikke bekymre deg. - Hvem da?
- Sørg for å sette opp farten nå! - Ja da!
- Kom, så får du treffe Marie-Pierre! - Hvem da?
- Din underskrift er så viktig! Bra! - Det er nå eller aldri...
- Man kan jo ikke bare la folk... - Får vi også skrive under?
- Selv om vi ikke er stjerner? - Det handler ikke om kjendisstatus.
Godt gjort!
- Mange takk! - Ingen årsak. Lykke til!
- Jeg liker det. Ingen oppofrelse. - Nei, det hadde vært synd.
Folk blir brannmenn eller sykepleiere fordi at de vil bli det.
Ja visst.
- Har du kone og barn? - Nei.
Og du?
- Hva sa du? - Jeg spør om du er sammen med noen.
Ja, med henne. Hun som ler med den fyren. Hun er veldig munter...
- Jeg har funnet min greie. - Du er god! Jeg får knapt 2000.
- Der er du jo! - Nathalie!
Unnskyld, men jeg kommer tomhendt, rett fra et møte...
- Så fint det er her! Og nært! - Ja, utrolig, hva?
- Unnskyld, får jeg ta et bilde? - Ja visst.
- Du er min favorittværdame. - Jeg sluttet for tre år siden...
- Du er likevel favoritten min. - Er du også kjent?
- Hva er den støyen? - Sikkert Bourdin. Han holder på.
- En veldig hyggelig fyr. - Jaså?
Er det noen kjendiser her som jeg kjenner til?
- Kom du med bil? - Ja.
- Hva har du for slags...? - En Tesla S.
- Hei, Pierre! - Hvordan går det?
- Ja. Jeg har sett etter deg overalt! - Her er jeg...
- Du har ikke sett Samantha? - Nei.
- Så lang tid det tok! - Ja, det var kø.
- Men hvorfor tok det så lang tid? - Det var kø, det var ikke med vilje.
Kø? Du sto på samme sted i en halvtime!
- Overvåker du meg med drosjeappen? - Hva drev du med i en halv time?
Bare si sannheten.
Ok, jeg forstår...
Husker du hva du sa? "Et typisk par med hund og barn kan du glemme."
- Og du var enig. - Ja, og du ble overlykkelig.
Ja, men jeg holder ikke ut den friheten din.
Du foretrekker vel din egen? Uansett var vi enige, -
- så jeg vil ikke tolerere at du overvåker meg hele dagen.
- Truer du meg? - Nei, jeg advarer deg.
Jeg vil ikke ha et sånt liv.
Elskede? Elskede...
Ok.
Hvorfor kan du ikke bare si hva du gjorde i en halv time?
Husker du?
Hvor er du?
Motivert! Motivert!
Nei, jeg har prøvd. Det funker ikke. Han flykter bare. Han er ikke ærlig.
Jeg vet ikke hva det er med ham. Han bare flykter, og jeg løper etter.
Nei, vi har ikke engang ligget med hverandre. Bare nesten, men...
Ja, nettopp.
Ja, nettopp! Ei intelligent jente er ikke sexy.
Men en idiot som fniser og gjør miner, kan man sannelig ligge med!
Det var vel Baudelaire som sa det?
"Å ligge med intelligente kvinner er en glede for pederaster." Baudelaire.
Ja, overraskende, men slik er det. Jeg må legge på. Jeg ringer senere.
Ja, du også. Klem!
- Hvordan går det? - Det går bra.
- Du har det ikke for kjedelig? - Nei, jeg er vant til det.
Hvordan går det med faren min? Seertallene er visst ikke så...?
Nei, de har falt etter sommeren, men faren din er tykkhudet.
Ja, jeg vet det...
Gå, du. Ikke føl at du må snakke med meg.
Nei, det gjør jeg ikke. Hvorfor sier du det?
Hva da?
Jeg vet ikke. Det er første gang du prater med meg, så ikke føl at du må.
Jeg har aldri hatt muligheten.
Så plutselig fikk du lyst til å snakke med din fars sjåfør?
- Tja... - Ikke fordi jeg overhørte dere?
Nei.
Da snakker vi vel, da...
- Jeg vet alt. - Om hva?
- Bilen. - Bilen?
- Den er Castros. - Jaså? Jaså?
- Det gjør ingenting... - Vi må vel likevel si noe?
- Ja visst. - Spytt?
- Ja, gjerne. Takk, Pavel. - Litt het. Vil ha?
Nei, takk.
- Han sa jo at det var litt hett! - Jeg trodde det var navnet på retten.
Han er snill, Pavel. Han gjør alt. Helt utrolig! Han er så hjelpsom.
Min søster er heldig, for hun er ikke enkel å leve med...
- Han gjør framskritt i fransk. - Nå er du ikke snill.
Jo, jeg syns virkelig at han har gjort framskritt.
Er vi enige? Hvis du skal si noe til Castro, gjør det før kvelden er over.
Sier du det til Castro før kvelden er over?
- Jeg må snakke med deg. - Ja...
- Har Vanessa kommet nå? - Ja.
- Hva er det? - Ikke noe. Timeplanen stemmer ikke.
Hun har sikkert en annen og får meg til å tro at...
- Du er så morsom. - Hva mener du?
Da vi levde sammen, var du utro med god samvittighet-
-og syntes at jeg var hemmet.
Og? Menn og kvinner er ulike. Menn gjør det bare, kvinner er forelsket.
Hvordan kan du si noe så dumt? Det nytter ikke...
I programmet ditt besøkes du av folk som har opplevd noe utrolig.
Og jeg vet om en kvinne med en helt utrolig historie.
Er hun kjent? Er hun datter til en kjendis eller ligger med en kjendis?
Nei, hun er afghaner.
Hun skal utvises. Hvis hun drar hjem igjen, blir hun drept av sin far!
Jaså? Du får høre med Nathalie. Det er hun som tar seg av slikt.
- Hun sa at jeg skulle prate med deg. - Hva sa hun?
- At det ikke virket underholdende. - Du ser...
Hun sa også at programmet ikke går så bra lenger, så...
- Vil du få det til å gå enda verre? - Nei, det tror jeg ikke det ville.
- Tvert imot. Folk vil bli overrasket. - Ja, de ville nok bli overrasket.
Utrolig hvordan du kan ha forandret seg sånn.
- Har du ikke overbevisninger lenger? - Man utvikler seg.
- Kaller du det å utvikle seg? - Så du hva Nina skrev om oss i boka?
Om oss? Nei.
Hun slakter oss! Har du lest boka?
- På grunn av tupeen din? - Ja, og du får deg også en omgang.
- Jeg? - Ja, hun som alltid vil redde verden.
Hun glemmer å gi barna mat, gir alle dårlig samvittighet og er uansvarlig.
Er det ikke deg, kanskje? Er det bestemoren min?
- Som glemmer å gi barna mat? - Ja, som ikke tar vare på dem.
Jeg husker ikke ordrett hva det sto.
Det var godt å høre! Så lettet jeg blir!
Det er jo et godt opplegg som er verdt å...
Ja, nettopp.
Takk. Det var morsomt å høre at vi er inne på samme...
Jaså?
Ja visst. Ja, ha det, men...
Nei, jeg forstår det. Ha det! Vi snakkes!
- Så programmet består, men...? - De vil ikke beholde Castro.
Ja, du sa det jo til ham, men han ville ikke endre noe.
Han har hatt sine 15 år. Du kan ikke ofre deg for det.
- Nei, selvsagt. Hun er helt utrolig! - Hvem da?
Deveaux skriver: "Spiddene ser gode ut. Jeg var ikke invitert."
- Hvordan vet hun om grillspydene? - En gjest har vel lagt det ut.
- Sykt! Rene storebrorsamfunnet. - Ja, men alle er jo med på det.
Jeg ser ikke ut som lege, men duger som sykepleier med tre replikker.
Så dumme de er! Herregud!
- Hvem er produsent? - Blue Balloon.
- Blue Balloon? Hvem kjenner jeg der? - Nei, vær så snill, blås i det!
- Nei, jeg bør kanskje gi opp. - Nei, du er en dyktig skuespiller.
Du gjør rett i ikke å gi opp.
- Det sier du fordi at du elsker meg. - Ja, men du er en flink skuespiller.
Nå drukner vi sorgene våre.
Alle komme! Komme!
Kom, kom! Gave!
Faren din sa at jeg er med i boka di. Det merket jeg ikke engang.
- Ja, men... - Er jeg den fæle, uansvarlige damen?
Det er en karikatur.
Gaver? De er jo allerede rike som troll!
Kom! Alle komme, alle komme!
- Sa du det til Castro? - Ja.
- Nå? - Han skiftet tema.
- Flott. - Flott?
Ja, han kunne ha blitt sint. Sånt er dyrt.
Jaså, bilen? Nei, det har jeg ikke sagt.
For deg, Nathalie.
Hvorfor insisterer han med Yves Montand?
Fordi at ingen har våget å si at imitasjonen hans ikke er så god.
Han ville ikke høre om afghaneren min.
- Det blir ikke flere programmer. - Skal det legges ned?
Nei, det vil fortsette, men uten Castro.
Å, faen...
- Fortsetter du? - Ja, hva skal jeg gjøre?
- Jeg forstår... - Hva da?
- Ikke noe. - Ikke gi meg dårlig samvittighet.
Du vet ikke hvordan det er, så ikke begynn nå.
Nei, jeg er jo bare tilbakestående og sitter og strikker.
Strikker?
- Så "tilbakestående" kjøpte du? - Du er utrolig!
Denne veien!
Hélène, får jeg prate med deg? Jeg må få snakke med deg på tomannshånd.
Kom inn her. Slå dere ned. Det er snart over.
Og nå: jeg holde tale...
...for Nathalie.
For nytt hus, og for kjærligheten.
Første gang treffe Nathalie, vaske motorsykkel.
Vaske motorsykkel. Fin motorsykkel, stor Kawasaki 1200.
Nathalie se på motorsykkel. Hoppe opp.
Holde hardt rundt meg.
Og jeg tenke: "For rest av livet."
For jeg kjenne hjertet mitt slå hardt.
Men andre gang... Andre gang, Nathalie ikke komme.
Og jeg vente, vente.
- Vil du ha fyr? - Nei, det trengs ikke.
Liker du ikke taler?
Jo, men det får meg til å føle meg ubekvem.
Gå, du. Ikke føl at du må snakke med meg.
Kjærlighet er ikke land. Nathalie kan vare serber, italiensk.
- Av med klærne! - Njet. Slutt! Kjærlighet er alt!
- Av med klærne! - Kan du holde kjeft?
Nei, Titi, ro deg ned. Elske, ikke krige!
Nathalie... Nathalie, min fransk er ikke bra.
Men kjærlighet til deg bra.
Og tro på liv med deg bra, for alltid.
Forstyrrer jeg? Det har sluttet å regne, så du kan lukke paraplyen.
Du dumper programmet mitt, men legger an på min kone...
- Hold opp! - Du hørte ikke talen om kjærlighet.
Skulle jeg prøve meg på din kone?
Kom, alle! Kom igjen!
Jeg prøver meg ikke på noen! Hva? Vanessa, du får ha meg unnskyldt...
- Jeg beklager. - Du store! Bravo!
- Kom, Castro! - Nei, jeg vil ikke.
Tror du han faller for intelligensen din? Nei, jeg vet hvordan menn er.
Det er ikke pga. din veltalenhet at han snakker med deg!
Og du bare står der og gjør miner.
Sender du meldinger når jeg prater med deg?
Nei, jeg bestiller en drosje, så du kan overvåke meg med dingsen din.
Vanessa...
- Kan dere høre oss? - Hele dalen hører. Forstår dere det?
- Jeg skal tidlig opp i morgen! - En søndag?
For dyrene fins det ingen søndag eller sen morgen.
Det gjør det for meg, så hvordan kan jeg vite det? Vi har faktisk fest!
Skal du bare trampe inn her og fortelle meg hvordan jeg skal leve?
- Man respekterer folk! - Akkurat!
Dette er ikke Paris! Dere tror at dere kan gjøre som dere vil!
- Er det der skoen trykker? - Hvis du er grevinne, er jeg baron!
- Hva skal det bety? - At dere ser ned på oss!
Men bare vent, du!
Ja visst, bare halshogg meg, men nå vil jeg ikke se deg her mer!
- Er det problemer? - Ja! Hun får forklare.
- Hva er det med henne? - Drit i det!
Talen din var så vakker, elskede.
Hvordan går det?
Trenger du noe?
Jo, jeg ville snakke med deg fordi...
Det er komplisert, for det er litt følsomt...
Jeg trodde aldri at det ville skje meg igjen, men jeg er forelsket.
- Det er dumt... - Det er aldri dumt å være forelsket.
Det er ikke så lett å si det. Du vil bli forundret når du hører det.
Fortell!
Du kjenner henne.
Du har alltid kjent henne.
Det er Pamela.
- Pamela? - Pamela, Nathalies datter.
- Hun er jo 20 år... - 21, men... Jeg vet det, det er dumt.
Det sa jeg også. Jeg har sagt det 1000 ganger.
Og tro meg, jeg har kjempet imot. Men så sa jeg til meg selv:
"Det er absurd. Vi har det så bra sammen." Men jeg kjempet imot.
Så heroisk av deg...
Bare ert meg, men jeg lover at... Uansett er jeg forelsket.
Hun kom ikke fordi hun vil at jeg skal si det til Nathalie.
- Det var lettere å si det til meg? - Jeg tenkte at du kanskje forsto.
Vanessa, ikke bare gå! Jeg orker ikke å se den fyren.
Han tror alltid at han er noe, og så så jeg dere danse...
Jeg danser med alle! Du er gal! Du burde skamme deg!
- Jeg beklager. - Nei, du vil gjøre det igjen.
- Prøv å forstå. - Jeg er ikke smart nok til det.
Vanessa, jeg mente...
Vanessa...
Er alt bra?
Det er bare en karikatur. Det bygger bare litt vagt på dere.
Jeg har aldri glemt å gi deg mat. Jeg var syk. Depresjon er en sykdom.
- Faen, dere tilgir ingenting. - Hvilke "dere"?
Dere barn.
Jeg mente det ikke sånn. Jeg mente de som skal være så humane og gode.
Hva så? Er det ikke bra å være menneskelig og god?
Er det bedre å være egoist og ligge med 20-åringer?
- Hvem ligger med 20-åringer? - Ingen!
Ok.
Det er enklere med kynikere. Alle vet jo at far er selvopptatt, -
- men han later ikke som om han er god, så man blir ikke skuffet.
"Vær en dritt fra starten, så slipper du å bli klandret."
Hvordan kunne jeg få en datter som verken tror på noe eller stemmer?
Jeg stemmer ikke fordi jeg tvinges til å velge mellom dere to:
Mellom din naive optimisme og fars kynisme. Resultatet blir det samme.
Og hvem fant opp trygdekassa? Var det faren din eller jeg?
- Hva mener du med det? - Det vet du godt.
- Hva har du gjort med bilen? - Hva?
- Forskjermen! Ikke spill uskyldig! - Nei!
Jeg er ikke dum! Jeg er lei tullet ditt! Jeg vet nok at du bruker den!
- Nå forstår jeg ikke... - Bruker du den ikke privat?
- Det hender vel... - Du tar deg friheter!
Bare fordi at jeg er grei, tar du deg friheter både med bilen og praten!
- Jeg? - Ja, du! Hva du syns om mitt program.
"Idioter som forteller sexhistoriene sine." Hvem tror du at du er?
Du kommer med dine meninger, spøker med min kone og tar bilen når du vil!
Ha meninger et annet sted, for nå er det slutt! Jeg trenger deg ikke mer!
- Sparker du meg? - Ja, det er det jeg gjør. Nå!
- Nå? - Ja, på hvilket språk må jeg si det?
- Jeg har ikke skadet bilen din. - Ja visst...
- Og hvordan kommer jeg hjem? - Vet ikke, men du rører ikke bilen!
Gi meg nøklene!
Takk.
Og jeg som kalte ham min helt...
Motbydelig!
Det var ikke mye baller i ham da han gikk med halen mellom beina, -
-hvis du forstår hva jeg mener...
Skal den hunden holde på og bjeffe sånn mye lenger?
- Vet du om noen som skal til Paris? - Nei, hvordan det?
- Jeg kommer meg ikke hjem. - Jeg kan høre meg for, hvis du vil?
- Gjerne. - Samantha!
Han er etter meg hele tiden!
- Unnskyld... - Du kommer beleilig.
Legg til dette i boka: En kyniker i tupé som er god til å selge piss, -
- og til å manipulere lettmanipulerte folk, og som drar en line nå og da.
- Har du lært deg det utenat? - Ja, jeg ble rørt av din aktelse.
Det er karikaturer, ikke du eller mor.
Jeg bryr meg ikke! For en elendig kokain!
- Hvor er Vanessa? - Det kan jeg si deg: Vanessa er...
...ved Porte de Champerret, hva hun nå gjør der...
Men hun gjør hva hun vil. Hun er fri. Hun kjører hvor hun vil.
- Kan du ikke stryke det om tupeen? - Far...
Det er privatlivet mitt du legger ut til allmenn beskuelse!
Utrolig! Sier du, som fråtser i folks privatliv!
- Jeg gjør det med deres samtykke. - Du manipulerer dem!
Du gir dem noe å drikke, så de skal åpne seg, sa du!
De sier hva som helst for å få være med på TV.
Jeg ber deg bare om å stryke ett ord! Er det for mye forlangt?
Alle ser jo at det er jeg! Du er datteren min!
Hvorfor tror du at bøkene dine blir utgitt? Fordi du er begavet?
Det kryr av damer som skriver som du! De gis ut fordi du bærer mitt navn!
Noen har rygget på bilen din. Jeg har ikke gjort noe.
Uansett trenger jeg ingen sjåfør lenger. Jeg kan kjøre selv.
Og jeg regner med at du stryker det der!
- Har han gitt deg sparken? - Ja.
Du ble lengre enn de andre.
Jeg går nå. Jeg har ikke noe mer her å gjøre.
- Skal du til Paris? - Ja.
- Kan du slippe meg av ved en byport? - Ja visst.
Hvordan går det?
Har du drukket?
Nei, ikke så mye, men jeg får ikke puste.
Det er ingen fare. Slapp av.
Hold hendene dine sånn.
Gjør det. Det er bare et angstanfall.
Hold hendene dine sånn, og pust.
Pust rolig. Kom igjen! Fortsett sånn.
Sånn, ja. Fortsett.
Vet du hvorfor Pamela ikke kom? Fordi hun ligger med Jean-Paul.
Jaså, var det derfor?
- Syns du at det er morsomt? - Slett ikke... Det var ikke noe.
- Hva da? - Det var ingenting.
Jo, si det!
Jeg så på deg da du danset, og syntes at du var vakker, -
- og tenkte bare at jeg kunne miste deg.
Lystig tanke...
- Skal du gå? - Jeg skal tidlig opp i morgen.
Det er tre som gjelder her, hvis du vil smelte inn. En, to og tre...
- Dårlig idé med karaoke... - Hun er dårlig. Hvem er hun?
Revisoren min.
Jeg kommer med reddikene i morgen.
Er det her du er?
- Og hvor er Abbé Pierre? - Hvem er Abbé Pierre?
- Jean-Paul. - Jeg kastet ham ut.
- Kastet du ham ut? - Ja, vet du hvorfor Pamela ikke kom?
- Hun er sammen med Jean-Paul. - Hva?
- Han ligger med henne! - Hold opp! Jeg blir kvalm!
- Det er ikke sant? - Hold kjeft, din drittbikkje!
- For en luring! - Ler du? Det er jo forferdelig!
Som du tar i! Hun er jo myndig. Han tvang henne ikke.
- Han har kjent henne siden fødselen! - Er det normalt?
Vil dere at han skal ligge med damer på deres alder?
En ung kvinne er mer sexy, så det er normalt.
Ungdommen er vakker, og alderdommen er deprimerende, sånn er det bare.
Snakk for deg selv. Det er faktisk ingen universell lov.
- Jeg har ikke noe å si en 20-åring! - Hvem har bedt deg om å si noe?
- Ungdommen er attraktiv! Ikke hykle! - Slett ikke. Det er min mening.
Godt at du tar det sånn, for det var det Horwitz sa om vikaren din.
Jeg visste ikke hvordan jeg skulle si det, men du later til å forstå.
Programmet fortsetter, men med en som er yngre.
Jeg tror ikke at folk får det de fortjener.
Far har oppført seg dårlig i 30 år uten konsekvenser.
Han har aldri fått problemer og er fremdeles kongen på haugen.
Knepet ditt fungerer godt.
Jeg hadde ei dame som fikk angst- anfall. Hun gjorde det hver gang.
Ei veldig intelligent jente.
Jeg har ingenting imot intelligente jenter.
- Er Kamel hyggelig privat? - Veldig hyggelig.
- Og Alain Poly, er han hyggelig? - Ja, han er også veldig hyggelig.
- Og han i "Les blaireaux"...? - Han også. Alle er hyggelige.
- Skal du gå? - Ja, det begynner å bli sent.
- Vil du ha nummeret mitt? - Det trengs ikke.
- Hva mener du? - Jeg er på Facebook: Biggiestar.
Du er jo medlem, så skriv meg der. Nå drar vi! Jeg er utslitt!
- Pensjonistidolet! - Det likte du ikke, hva?
Jo, jeg er de unges idol, og du de gamles. Det er komisk.
Du mangler argumenter og tar for deg. Alderen, hva er det å skryte av?
Molière, en tosk fra det 17. århundre, ikke arrondissement.
Monsieur tar meg for en idiot...
Nei, tøff. Om man forgudes av tosker på nettet, kan man være mer ydmyk.
- Er ditt publikum nobelpristagere? - Nei, men de går ikke på barneskolen.
Det irriterer deg at jeg gjør suksess, hva? Jeg kjenner deg ikke!
Du skryter av din ungdom, men tro meg, det vil du snart slutte med.
Du har tupé for å se ung ut, så du har visst ikke sluttet med det selv.
Faen, du er ikke klok!
Det er du som ikke er klok! Ja, jeg er gal! Kom igjen, bare!
- Det var vel ingenting? En ørefik... - Er du ikke klok?
Du skal sannelig få se...
- Du er ferdig! - Ja visst, jeg er ferdig! Ja visst!
Pass på deg selv, din tosk!
Pavel, det kan du ikke si!
Jo, for mange innvandrere er for mye. Det blir smugling, innbrudd...
- Pavel, du er ingen tyv! - Det er ikke det samme.
Jeg straks arbeide, hver gang korrekt. Ikke samme sak.
- Så du vil ikke undertegne? - Jo visst, undertegne.
Ok. Jeg fatter ikke egentlig, men...
- Sånn, ja! - Takk, Pavel.
Det var så lite...
Takk.
- Idioten ga meg vondt i håndleddet. - Det var vel ikke nødvendig...
Det er vel ikke den idioten som skal erstatte meg? Biggiestar. Teit navn!
Nei, han skal lage et ungdomsprogram.
En epoke er over, sånn er det bare. Jeg kan jo jobbe på en tv-shopkanal.
Gi deg, du er ikke morsom. Du kommer tilbake. Du får alltid tusen tilbud.
Nei, du skal ikke tro at jeg får tusen tilbud. Den tiden er forbi.
Vi skal lage fine programmer sesongen ut.
Hvis ikke du har noe å tape, kan dere invitere Azadé, min afghaner?
Ikke begynn nå igjen! Jeg ser hva Pavel gjør.
- Har hun noe bra gress? - Så fæle dere er!
Seriøst, hva faen har din afghanske venn i mitt program å gjøre?
Folk er lei av elendighet! De vil ha brød og sirkus, vet du ikke det?
Ja visst, de svake får skylde seg selv som ikke er sterke!
Akkurat! Som alltid. Det fins løver og gaseller, sterke og svake.
- Hold opp! - Uansett hva du mener!
Jeg gjør meg ingen illusjoner om mennesket.
Det er kanskje ikke PK, men slik er det.
Glem det. Hva har Azadé i et sånt drittprogram å gjøre?
- Drittprogram? - Unnskyld: ditt ikke PK-program.
Skal vi gå? Jo, vi kom forresten til å kjøre på bilen din litt da vi kom.
Vent litt... Vent her.
- Faen også! Kom! - Hva gjør du, Jean-Luc? Hva skjer?
Helvete! Gutter, det er en fyr her med gevær!
Hva er det som skjer?
Hva gjør han med et gevær? Han er gal! Se opp, Pavel! Nei!
- Stikk, Patrick! - Ro deg ned.
Det er ingen fare. Ta det rolig.
Festen er visst over...
- Så mye ødela jeg ikke bilen! - Nei.
Blir du ofte så voldsom?
- Nei, det var første gang. - Så fint.
Er du sint?
Nei, pussig nok.
Jeg vet ikke hva jeg føler.
- Faren din gjør suksess på nettet. - Du har vel tupé for å se ung ut?
For en tosk!
Er du ikke klok? Du er jo gal!
Det er du som er gal!
Galning! Lås ham inne!
Horwitz kan dra til helvete!
Ja?
Ja, jeg...
Jaså?
Det høres bra ut. Så hyggelig. Ok, da snakkes vi i morgen.
Lampa i gangen er ødelagt.
Det var Horwitz. Jeg elsker dette yrket!
Krangelen mellom Castro og Biggiestar ble viral. Castro er populær igjen.
Jeg forstår ikke...
- Vil han la ham fortsette? - Han tenker på det.
Castro har fremdeles noe å si. Han er ikke ferdig ennå.
- Min lille værhane... - Hvorfor sier du det?
Fordi.
- Jeg blir ikke lenge i dette huset. - Hvorfor ikke?
Tja...
Jeg begynner med å drepe den hunden, så får vi se...
Synd at batteriet var tomt, for det var fint!
- Du har jo tatt mange bilder. - Ja.
En annen gang...
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com