Превод и субтитри: Веселин Каменов 1963
ТОМ БЕРИНДЖЪР
БАРБАРА ХЪРШИ
~ ПОСЛЕДНИТЕ ШАЙЕНСКИ ВОИНИ ~
КЪРТУУД СМИТ
СТИЙВ РИЙВИС
АНДРЮ МИЛЪР и други
Музика ДЕЙВИД АРНОЛД
Главен оператор КАРЛ ВАЛТЕР ЛИНДЕНЛАУБ
Намерихте ли ги? - Игла в купа сено.
Опитайте покрай Бък Крийк. - Прието.
Намерете копелетата!
Сценарий и режисура ТАБ МЪРФИ
Убили са един от охраната. Прерязали са му гърлото.
Божичко!
Пазете главата му.
Според вас, какво ще направят?
Ще избягат зад граница.
Ще си купят жилище край езеро и ще си заживеят щастливо.
Само едно препятствие имат.
10 000 кв. км от най-суровия терен, създаван от Господ.
Няма нито път, нито град...
Има места, на които човешки крак не е стъпвал.
Кои са тези?
Намери Гейтс.
Луис Гейтс? Аз мислех... - Намери го.
Слушам.
Ставай вече, Луис.
Какво зяпаш?
Трябваше да ме спреш след третото. Забрави ли?
Дано ти помниш къде паркирах.
Не бях аз. Който казва друго - лъже.
Рейс пълен със затворници е катастрофирал снощи.
Трима са избягали. Насочили са се право в Оксбоу.
Вече не се занимавам с такива неща.
Чакай, Луис!
Дойдоха от ФБР. Трябва им някой жив.
Самият Дийгън ме прати да те търся.
Кажи му да ми цуне гъза. - Кажи му го сам.
Говори с него. Иначе ще си го изкара на мен.
Дийгън, казах и на помощника ти, че не ме интересува.
Чуй ме добре. Трябваш ми за случая.
ОБИР, УБИЙСТВО
Пиян или трезвен, ти си най-добрият следотърсач в щата.
Винаги си бил сладкодумен.
Бригс, там ли е жалкото му куче? - Трябва да го изкъпе.
Пак е гонил елени.
Искам да закараш Гейтс в окръжния арест.
15 дни за тормоз на диви животни и защото не връзва кучето си.
Закон за връзване на кучета? - Не трябваше да го дразниш.
Много неща не е трябвало да правя.
Ще преследвате затворниците ли?
Да, така се оказа.
Братовчед ми навлезе в тия планини преди 20 години.
Така и не излезе.
Да му предам ли нещо, ако го срещна?
Кажи му, че съм избягал с жена му.
Хайде, Зип!
Къде са навлезли? - В дъното на клисурата...
Кучето изгуби следите им при северния ръкав.
Оръжия? - Сигурно.
Пушка помпа и пистолет Магнум липсват.
Искам по 4000 на човек, плюс разходите ми.
Ще ти бъде платено обичайното и нито стотинка отгоре.
Хайде, Зип, явно отиваме в затвора.
Гейтс!
За другите двама не ми пука, но Сиърс го искам жив.
Само да е одраскан, няма да получиш и конски зоб.
Ще го пипам с детски ръкавички.
Какво чакаш? Захващай се.
Браво, Зип.
Май не само ние сме били жадни.
Четири или два крака? Иди провери.
Дявол те взел, Зип!
За малко да те гръмна. Вдигай шум друг път.
Ей, шапката си е моя!
Здравейте, момчета.
Спокойно. Няма къде да идат.
Ще идем да ги хванем призори.
Освен това съм като пребит.
Утре ще вземем парата, Зип.
И най-после ще си купим хижа.
Ще можеш ли да живееш на закрито?
Е, и този покров не е лош.
Какво има?
Има някой там.
А хлапето?
Остави го.
Няма да оцелее. - Не и с корем пълен с едри сачми.
Какво беше това?
Аз изчезвам оттук!
Мамка му!
Кой си ти?!
Кой си ти?
КАНМОРСКИ СЪД
Почнах да се чудя за теб.
Сиърс проблеми ли ти създаде? - Не, изобщо.
Така и не говорихме за станалото.
А трябваше.
Няма какво да се каже.
Дъщеря ми е мъртва.
Къде е моят човек?
Ако искаш останалото, ще трябва сам да си го намериш.
Какво е това? - Останките от тримата бегълци.
Загинаха.
Всичките?
Какво стана? - Не знам.
Как не знаеш? Не си играй с мен!
Не знам!
Настигах ги.
Всичко беше наред. После чух изстрели.
Отидох, където трябваше да са,
но намерих само тази риза...
и много кръв по земята.
Нямаше трупове. - Очакваш да ти повярвам ли?
Ако щеш вярвай.
Аз изгубих четири дни и 12 хиляди долара.
Къде тръгна? - Трябва да пийна.
Не съм приключил с теб. Искам отговори!
Аз също.
Затворниците бягат в Оксбоу.
Отпуснати са пари на историк по американските индианци
Археоложките разкопки край пролома Джудит продължават.
Съвместен проект на Университет Биг Скай и Индиански колеж
Търся професор Слоун. - Ето там е.
Къде е професор Слоун? - Нататък.
Извинете, търся професор Слоун.
Извинете.
Къде е тоя професор Слоун? И моля, не ми казвайте да ида натам.
Вече бях там и там, и ей там.
Кой пита? - Моля ви!
Три часа и половина карах дотук, за да се видя с него.
Ще насъскам кучето си вече.
Това куче ли е?
Някой няма ли да ми посочи дъртака?
Л. Д. Лилиан Дайен.
Не сте първият заблудил се, г-н...?
Луис Гейтс.
Занеси това на Санди, да го почисти за довечера.
Е, с какво може да ви помогне "дъртака"?
Не приличате на професор.
Къде я намерихте? - В Оксбоу.
Оксбоу не беше ли в новините? Някакви бегълци?
Аз бях нает да ги открия.
Ловец на глави?
Служител звучи по-малко...
Варварски?
Следвах ги четири дни. Следите водеха към поляна 30 км навътре.
Някой ме е преварил. Имаше кръв навсякъде, а и това.
Интересна история.
Знаете ли какво е това?
Предполагам, че е...
стрела?
Шайенска. По-точно на воините-кучета. - Воин-куче?
Шайените са имали военно общество от най-силните и смелите мъже.
Били са свирепи бойци. Непреклонни.
Наричали са се Хотаметанео - хора-кучета.
Кавалерията на САЩ ги е нарекла воини-кучета или бойци-самоубийци.
Често са се жертвали, изоставайки,
за да може племето да избяга.
Ще рече...? - Нищо.
Освен, речта на някой друг "служител" пред тези хора.
Ами това?
Автентична репродукция. 15 долара в магазин за сувенири.
Видях нещо на поляната.
Какво... точно?
Не знам. По-късно открих следи от коне.
Е, и?
Бяха неподковани.
Проверих, но никой не отглежда коне там.
А никой не язди неподковани коне, освен...
Индианците - това намеквате, нали?
Нали не вярвате, че в Оксбоу живеят воини-кучета?
Нали?
Не, разбира се. Просто...
Аз не съм луд.
Съжалявам, че не мога да ви помогна, но...
Остави костта! Пусни я!
Върни се тук!
Ваше ли е кучето?
Върни му я, Зип.
Групата от Института е тук, д-ре.
Веднага идвам.
Г-н Гейтс, беше ми...
интересно.
Карайте внимателно.
Някой е убил тези мъже, докторе.
Не бях аз, нито друг ловец на глави.
Извинете... - Винаги ли сте толкова настоятелен?
Бях преполовил пътя, когато обърнах насам.
Инстинктът ме накара.
И какво ви каза инстинктът ви?
Вие не ми казвате всичко.
Искате ли да пийнете нещо?
Мислех, че няма да предложите.
Нищо не крия.
Което може да откриете.
Дай ми това! Пусни!
Склонна съм да задоволя любопитството ви,
ако обещаете да не ме безпокоите повече.
Дадено.
Минерална вода. Полезна е.
Ето.
Към края на 1864-а, много племена
са крали коне и имущество, и са били напаст за заселниците.
Един от малкото шайенски вождове,
който наистина се е стремил към мир е бил Черния Казан.
На него и хората му е наредено да си направят
бивак до Сенд Крийк, близо до Форт Лайън.
Обещали им защита. Вечерта е имало празненство, с танци и игри,
в чест на мира.
Следващата утрин, 29-ти ноември... била мразовита.
Група доброволци от Колорадо обкръжила бивака.
Посъветвали ги да съблекат връхните си дрехи.
Странно, нали?
Черния Казан веднага издигнал американското знаме и бял флаг.
Племето изпаднало в паника, но той им викал
да не се страхуват, защото им е обещана защита и няма страшно.
Внезапно, войниците нападнали.
Две трети от индианците били жени и деца.
Настъпил пълен хаос. Настанало клане.
Кръвта замръзвала веднага по телата.
Започнали да грабят.
Вземали скалпове, режели пръсти, уши, носове
Вадели бебета от утробите... Изрязвали матките на жените.
Войниците ги слагали на шапките си.
Когато пак облекли връхните си дрехи,
минали парадно през Денвър с униформи и коне украсени с човешки части.
Сред малкото избягали от Сенд Крийк, имало 20 мъже, жени и деца, водени от
Самотния Вълк, вожд на хората-кучета.
Войниците ги преследвали на север през два щата.
Чак до планините на северозападна Монтана.
Виелицата ги принудила да се откажат, смятайки, че индианците са загинали.
Виж. Самотния Вълк.
Ето. Вече знаеш всичко.
Стана късно. Уморена съм. Лека нощ.
Чакайте. Не разбирате ли, всичко се връзва.
Кое? - Да предположим,
че случайно, или по чудо...
Самотния Вълк и шайените са оцелели.
Не може ли техните наследници да са останали скрити в Оксбоу?
Не са оживели. - Откъде знаете?
Било е глад, зима, студ, само с дрехите на гърба си - как ще оцелеят?
Сигурна сте?
Ако имаше индианци в Оксбоу, нямаше ли да ги видим досега?
Не е задължително. - Вие сте луд.
Например вълка...
Сега знаем, че има вълци в Оксбоу, нали?
Намерих следите им, чух воя им, дори видях
откъде един е гледал лагера ми, но не съм ги виждал.
Не е същото. - Същото е. - Не е!
Ето, Елвис Пресли е мъртъв.
Правителството не крие НЛО и няма шайени в Оксбоу.
Защо сте толкова твърдоглава? - Защото го умея.
Видял сте нещо необяснимо там. Това го вярвам.
Но нямам време за фантазии. Опирам се на факти.
И двамата сме изморени, аз си лягам. Ако искате, спете на дивана, но
да ви предупредя - сутрин се разхождам гола.
ЧЕТИРИЪГЪЛНИК ОКСБОУ Монтана
В тези папки са всички издавани броеве.
93 години.
Ето, синко. На слука.
Изчезнал ловец
Петък, 16 март, 1935 г. Издирването прекратено
Шестима загиват в Оксбоу
Заловено е диво момче
Полуживо от глад...
"Кръсиха го Тиквата".
"Не знае и дума английски".
БОРОВЕТЕ СТАРЧЕСКИ ДОМ
Добро утро. - О, да.
Как сте, г-н Холис? - Кога ще пуснат риба в тая река?
Лесничеят ме увери, че в реката е пълно с риба.
Лъже. Когато бях дете, идвахме...
Това е г-н Гейтс.
Дошъл е при вас.
Пълна с риба, друг път.
Ти пък кой си?
Понякога и аз се чудя.
Подай ми един червей.
Работил сте за железницата.
Не коя да е, синко.
"Големият Северен Пасифик" 53 години.
Разкажете ми за "Тиквата".
Бре да се не знае!
Значи, помните? - Дали помня...
Аз хванах малчугана.
Какво се случи?
Дълги години не съм се сещал за това.
Мисля, че бях на 35 години.
Аз и Ед Вали отивахме към Кутени.
Щяхме да ремонтираме нещо.
Малко следобед, видяхме нещо да пресича релсите.
Отпърво го помислих за елен.
После видях, че е момче.
Ед спря дрезината и хукнахме след него.
Ето го!
Подгонихме го и накрая го сгащихме до реката.
Щом приближихме, видяхме, че е индианче. Не знаеше английски.
Сумтеше нещо. - Какво го направихте?
Ед и аз знаехме какво да сторим.
Беше измръзнало и изтощено, и аз го увих в ризата си.
Заведохме го при шерифа Кейс, който го затвори в килия.
Защото нямаше къде другаде да го сложи.
Кръстихме го "Тиквата".
Очите му бяха широко отворени... уплашено.
Като тиквен фенер.
На другата сутрин... беше избягало.
Явно нощес се беше промъкнало между решетките.
Повече никой не го видя.
Шерифът се обажда в местните резервации,
но нищо не излезе.
Никой не знаеше кое е това дете и откъде се е взело.
А вие, откъде мислите, че се е взело?
Знам ли... но ти ми кажи -
що ще индианче, което не знае бъкел английски, насред пустошта,
на 100 километра от най-близкия град.
Тази снимка е направена скоро след пристигането на шайенчетата
в училището за индианци "Карлайл", в Пенсилвания.
Същите момиченца, след 14 месеца.
Отрязали са косите им, дали са им християнски имена
и са им забранили да говорят на родния си език.
Така започва държавната политика
"Справяне с проблема Племената от равнините".
Политиката на...
политика на асимилация. Религиозна и културна.
Трябва да поговорим.
Погледни това.
17 души са изчезнали.
В Оксбоу от 1898 г. насам. Не е ли странно?
Винаги ли си с тая шапка?
Има и друго.
През 1935 г.
младо индианче е намерено край Оксбоу.
Не е знаело и дума английски.
Говорих с човека, който го е заловил.
Индианче, което не говори английски и изчезва безследно.
Ха обясни това.
Каза, че работиш с факти, нали? Ето ги фактите.
Какво искаш от мен?
Връщам се там.
Ако съм прав, не искам да попадна в списъка.
Трябва ми някой, който говори шайенски.
Някой от учениците ти? - Не.
Само за няколко дни. Отиваме с коне, оглеждаме и излизаме. Три дни.
Трябва да узная дали ги има.
А и ти също.
Добро утро. - Ако може да побързаме малко.
Имам лошо предчувствие. - Спокойно, изглежда доста способен.
Нямам му доверие.
Да яхваме конете. Чака ни дълга езда.
Успех, докторе.
Какво правиш?
Проверявам ремъците. - А не, без тия! Момче, върни се тук!
Не го слушай, Джон. Ще се видим след три дни.
Тръгвай.
Както ти каза: Ако ги има, трябва да знам.
Това няма да е излет, госпожице.
Виждал съм големи мъже да се разревават в тези земи.
Не е място за жена.
Ти вярно си каубой, а?
Какво беше казал?
"Хайде, докато не е мръкнало".
Не преминавай оттатък. Полиция.
Предлагам да починем. - Щом си се уморил.
Мирише... интересно. Какво е?
Горската яхния на Луис Гейтс.
И какво има в нея?
Каквото се намира.
Когато бях дете... ненавиждах биваци на открито.
Беше ме ужасно страх от буболечки.
И какво - избрах си професия,
която ме държи на открито 80% от времето.
Странно нещо е живота.
Сега смятам, че животът на открито е освежителен.
Попаднах на "Жената-чудо".
Имам аспирин.
Нямам нужда от аспирин. - В чудно настроение си.
Това, че те взех с мен, не значи, че ми е приятно.
Не ме третирай като дете. - Не съм се усетила.
"А. Г."?
Абрахам Гейтс - дядо ми.
Пазиш нещата.
Някои неща.
Е? - Не е лоша.
Ако не обръщам внимание на вкуса.
Чух какво каза. Вече ще си готвиш сама. Какво ще кажеш?
Винаги ли е такъв?
Лека нощ, Гейтс. - Лека, докторе.
Нали няма да се разхождаш гола на сутринта?
Ще опитам да се въздържа.
Тук намерих стрелата и следите.
Водил съм ловци на лосове дотук, но никога отвъд билото.
А следите водят натам.
Докога ли ще се задържи времето?
80% вероятност за дъжд нощес, а утре - ясно.
Сериозно?
Стар индиански трик?
Слушах станцията за времето.
Внимавай с тия шисти.
Гледай си в краката, не се шегувам. Ако конят ти падне...
недей и ти с него.
Благодаря за съвета.
Не мърдай!
Казах ти да внимаваш! Тук не ти е колежа!
Най-малката грешка може да те убие!
Ако искаш, уволни ме, г-н Гейтс.
Виждаш ли въжето?
Да. - Пусни ме и го хвани с две ръце.
А ти? - Не ме мисли, направи го!
Готова? - Да.
На три! Едно, две...
три!
Зип!
Поведи коня!
Браво!
Точно така! Браво!
Сега го дърпай нагоре!
Стискай въжето!
Добре ли си? - Да...
Само съм малко разстроена,
че най-умният член на експедицията ни е куче.
Да тръгваме. Ще е светло още два часа.
Зип, ще опиташ ли?
Ще ти дам.
Хубаво ли е? Още ли искаш?
Тук си в стихията си, нали?
Обичам самотата.
Напоследък се чувствам най-добре,
ако ме делят 160 км от другите хора.
Май си се родил с век закъснение.
Жена ми казваше...
Казваше?
Почина преди две години.
Съжалявам.
Болна ли беше?
Яздехме сред природата, прекосявахме река...
конят й я хвърли... аз се впуснах след нея...
но течението беше много силно.
За секунда я мярнах и...
Баща й ме вини до ден днешен.
Какво би могъл да сториш?
Да се удавя.
А ти? Била ли си омъжена?
Само за работата си.
Не ме разбирай погрешно. Имаше достатъчно мъже.
С някои се разбирах, с други - не.
Аз определях правилата.
Ако аз съм се родил век по-късно, ти си се родила един по-рано.
Ръсел и жена му са го срещнали.
Луис е бил в "Кроникъл" онзи ден.
Прекарал е три часа в преглеждане на стари броеве.
Какво си намислил, Гейтс?
Искаш ли да пийнеш? - Ами, да.
Уиски. Полезно е.
Любопитен съм за нещо.
Защо избра индианците?
Защото им се възхищавам.
И защото сме им ужасно задължени.
Защо? - Дали са ни митове, легенди.
Дали са ни историята.
Оформили са характера на цялата ни нация.
Избрали сме адски начин да им се отблагодарим.
Случилото се е било неизбежно.
Но начинът, по който е станало...
е бил безсъвестен.
Ще остане ли малко уиски?
Главата ми се пръска, благодарение на теб.
Имам аспирин.
Браво! Нещо е прогризало дупка в спалния ми чувал.
Следи?
По земята. С колко пръста?
Четири. - Сигурно е някой дребен гризач.
Бурундучета, мускусни плъхове, катерички.
Имат 4 пръста на предните и 5 на задните лапки. Другите имат 5 и 5.
Невестулките са съвсем различни.
Те стъпват на табаните си.
На табаните си.
Вече яздим седмица, а се разбрахме за три дни. Трябва да се връщаме.
Идеята беше романтична. Индианци в Оксбоу.
Бях обсебена от нея.
Но... имаме по-важни дела, от това да обикаляме планините, търсейки духове.
Ако знаят в колежа с какво се занимавам, ще ме пратят в лудница.
Защо ли се съгласих?
Имам да преподавам уроци.
Имам си свой живот.
Щом събера багажа, си тръгваме. Разбра ли?
Гейтс, чу ли ме изобщо?
Искаш да се връщаш ли? - Да. Аз съм антрополог, а не пионер.
Знаеш ли къде е манерката ми?
Къде е тая манерка?
Мразя спане на открито.
Какво ти стана?
Ето ти проклетата манерка.
Залегни!
Недей!
Боже мой!
Много бавно
пусни пистолета.
Направи го.
Не мърдай. - Да дишам може ли?
Виж ги само.
Какво каза? - Не съм сигурна.
Какво им каза? - "Идваме с мирни намерения".
Също, че ти си велик воин,
който не се страхува да се бие с всичките с една ръка.
Майтапиш ли се?
Шайените се възхищават на смелите.
Да се надяваме, че няма да проверят.
Ако решат това, първо теб ще убия.
Стой мирен. - Недей!
Дръж се, Зип!
Недей, ще те убият!
Прав беше. Те са шайенски воини-кучета.
Цял живот
не бих повярвала...
но ето.
Върнахме се в историята.
Каква невероятна привилегия!
Съжалявам. Не съм била толкова жилава.
Не си, разбира се.
Тя повече не може да ходи.
Трябва й кон.
Кон бе!
Слаба е, трябва й кон! - Ще се справя.
Слушай бе, тъпак, или и дай кон,
или убий и двама ни още сега!
Не разбираш думите, но си наясно, нали?
Какво решаваш?
Дай ми кучето.
Ти си изтощен.
Дано си казала нещо любезно.
Невероятно!
Да, невероятно.
Безполезно е.
Индианците са отпреди бойскаутите. Възлите са здрави.
Какво ще ни правят? - Не знам.
Нали си експерт?
Може да ни убият.
Но най-често шайенските пленници заживяват с племето.
Заживяват? - Държат се с пленниците тъй добре,
че те отказват да се завърнат, дори ако имат възможност.
О, да, гостоприемството им е забележително.
Не бива да ги виниш - страх ги е от нас.
Казва се Зип.
Как е "благодаря"?
Трябва да го последваме. - Не и без кучето ми.
Нямаш избор.
Какво?
Това е Петнистия Лос. Последният жив син на Самотния Вълк.
Пита дали сме дошли, за да го върнем зад решетките.
Като дете са го хванали бели и са го сложили зад решетки.
Тиквата.
А кой е г-н Важния? - Той е Жълтия Вълк.
Водач е на воините-кучета. По-късно ще стане вожд.
Много е мъжкарско да стреляш по куче.
Радвай се, че не го изядоха.
Не ти ли казах? Другата причина да се казват воини-кучета.
Тук ще бъдем ние.
Разказва, колко много шайени
от отряда на баща му, са убити от белите войници.
Имало е голяма буря. Индианците са били изгубени и гладни.
Появил се вълк и ги довел в тази долина.
Вълкът проговорил... и им казал да се заселят тук.
Скрити от белите завинаги.
Оцелели.
Било в месеца, когато елените хвърлят рогата си.
Преди 128 зими.
Какво става там?
Не знам.
Били на лов и сина му се отделил.
Трима бели стреляли по него.
Жълтия Вълк и воините му ги убили.
Гори. Инфекцията се е разпространила.
Какво му трябва?
Опитай да ги убедиш и ще отида.
Не той решава.
Оценяват предложението ти, но са оцелели досега без помощта на белите.
Ако я поискат сега, може да предизвикат съдбата.
Вземи пеницилин, колкото можеш.
Без рецепта трудно ще намеря.
Използвай въображението си. - Вярно.
Кажи му, че искам пистолета си.
И ножа.
Ножът.
А, и още нещо.
Какво правиш? - Това е за Зип.
Правиш глупости. - Съжалявам, но...
не правя услуги, ако сметките не са уредени.
Аз съм такъв.
Ще те придружи донякъде.
Пази се.
Ако не се върнеш, ще убият мен.
Той бил такъв.
Спокойно, момичето ми. Успокой се.
Браво, момичето ми.
Един момент.
Казах, един...
Това е проблемът на тази страна. Вече никой не работи.
Задействана е алармата в аптеката на Канмор.
Недей, приятел. Имам внучета.
Успокой се. Имате ли пеницилин?
Напълни един плик. Давай.
Стой!
Бригс... - Не опитвай нищо. Иде подкрепление.
Е защо, бе?
Остани на мястото си!
Прибери го, да не пострада някой. - Стига игри, Луис.
Арестувам те. - Този ме ограби.
Правило No. 1, Бригс - Не сваляй поглед от задържания.
Луис, спри!
Ти спри!
Дайте път!
Какво правиш бе, Луис?!
Вижте това.
Бягство в Оксбоу
ЧЕТИРИЪГЪЛНИКА ОКСБОУ Монтана
Ще живее ли?
Рано е да се каже.
Горската яхния на Луис Гейтс.
Здравословна е.
Опитай ти.
Много изпускате.
Много мило, но не бих могъл... - Така благодарят. Отказът е обида.
Много е хубаво.
Какво ще правя всичко това?
Каквото всички заможни ергени. Вземи си жена.
Много забавно.
Шокиран ли си? - Ти знаеше ли?
От известно време. Петнистия Лос ме доведе тук.
Интересуваха го някои неща.
Дивечът е малко и се налага да ловуват извън долината.
Тогава се сблъскват с бели хора.
Крият се от повечето, но... тези които са били твърде близо...
Свършват тук.
Ти няма ли да убиеш, за да защитиш семейството и начина си на живот?
Пита за сребърната птица с дълга бяла опашка.
Казах им, че човек е ходил по Луната.
Нарече ме изпечена лъжкиня.
Пита как живеят другите шайени.
Какво ще отговориш? - Истината.
Чу ли това?
Цял живот чаках, за да го чуя.
Знаеш ли, Лилиан,
не бива да позволим нещо да се случи с тези хора.
Никой не бива да разбира.
Никой!
Кой е? - Тъста ми.
Прикрих следите си. Как са ги открили?
С колко време разполагаме? - На пет километра от водопада са.
Половин ден или по-малко.
Петнистия Лос иска да напусне долината и да идат навътре в планините.
Жълтия Вълк казва, че няма време и трябва да се бият.
Ще ги избият.
Шайените или другите?
А ако отвлечем вниманието им?
Ще им спечелим повече време.
Повече не се отнасяйте зле със шайените.
Мислете за нас с добро.
Всички сме едно семейство.
Ще има церемония с размяна на дарове.
Всичко което имам е вече у тях.
Сърцето ти е вече като нашите.
Ти си шайен. Върви в мир.
Мислех си колко много ще ми липсваш, готвейки яхнията.
Стига, Лилиан. Качвай се на коня.
Опасявам се, че ще трябва да пътуваш сам.
Помолих Петнистия Лос да остана с тях.
Яхвай коня си, Лилиан. - Не.
Моята работа тъкмо започва.
Искам да записвам на живо.
Хроника на последните шайени.
Ти превъртя ли? - Половин живот уча другите...
А сега, сред тези хора, аз съм ученичката. Изживявам го.
Мястото ми е сред тях.
Оставам.
Защо не признаеш истинската причина за смущението си?
Ще ти липсвам.
Тръгваме, Зип.
Май само двамата.
И ти ли?
Не мога да повярвам.
Май винаги съм знаел, че жена ще ни раздели.
На теб ти е по-добре тук.
Имам чувството, че отивам към неприятности.
Пази я.
Обича да спи с нея.
И на теб.
Това ще свърши работа.
Древно е, дали е годно?
Динамитът ли? Той е като виното.
С годините става по-добър.
Полека.
Гледайте.
С времето се просмуква.
Нитро - голямо бум.
Ами, сбогом.
Обещай ми нещо.
Каквото и да стане...
не позволявай да изядат кучето ми.
Обещавам.
Ти наистина ли се разхождаш гола сутрин?
Вярно ли невестулките стъпват на табаните си?
Една целувка за сбогом?
Време беше.
За теб това ли е целувка?
Беше по-добре.
Аз съм добър ученик.
Здрасти, Бил.
Здравей, Луис.
Много ли е стегнато?
Извинявай за удара онзи ден. Нищо лично.
Има пещера, към средата нагоре.
Зад водопада.
Хайде, всички, тръгваме. - Дийгън...
...правиш грешка.
Ако го направиш, ще ги избият.
Да тръгваме.
Хвърли я! Ще те убия на място!
Пусни проклетата пушка!
Веднага!
Остави я, Гейтс.
Ранен е зле. - Какво да правим?
Връщаме се. Имам нужда от помощ.
Казаха ми, че ти си ме спасил.
Направил си за мен това, което не можа за дъщеря ми.
Бих искал да беше обратното.
Омръзна ми да те мразя, Луис.
Когато си готов, мисля, че трябва да поговорим.
Никой тук, включително аз...
не желае да те затворят за кражба на пеницилин.
Обвинението е оттеглено.
Но искам да ми кажеш нещо.
В онзи тунел, преди експлозията,
мисля, че видях...
Какво има там?
Какво мислиш, че има там? - Ясно.
Хубаво.
Каквото и да прикриваш...
дано си струва.
Превод и субтитри: Веселин Каменов 1963
Филмът е сниман основно в Канада и частично в Мексико.
Приложни изкуства випуск 1982 г.