OKTOBER, 1990
Ne, ne … Halo!
Je kdo notri?
Ne, prosim! Prosim!
Prosim …
Prosim. Mojbog …
Prosim, pomagajte mi!
DrSi predstavlja MALENKOSTI
Ja, kri je. –Dobro. Upam, da so izkrvaveli.
Tokrat je bilo že tretjič v zadnjih dveh mesecih.
V črki G je 47 žarnic. 3,10 dolarja po kos.
Kar vsakič znese 145,70 dolarja. Za to moram prodati trinajst večerij.
Me sploh poslušate? –Ja, gospod.
Polovico zaslužimo od tujih gostov. Peljejo se mimo, pogledajo gor …
RESTAVRACIJA ČRNA RIT –Ne vabi ravno na vesel obrok.
NAŠLI ŽE ČETRTO ŽRTEV Neznanka zabodena do smrti
Jutro, Deke.
Hej, Deke.
Ja, gospod?
Se spomniš mulca J. J. Kendricksa? Tistega, ki je oropal trgovino.
Imamo pričo, ki ga lahko identificira, pa jo muči občutek krivde.
Prepričana je le o tem, da je nosil res lepe škornje.
Nobel zašite. "Nepozabne, " je rekla.
Ampak ta Kendricks je osumljen tatvine v Los Angelesu. –Res? –Ja.
To kam vodi? –Ja. In ti tudi.
Pojutrišnjem ga nameravajo oprostiti.
Zato boš šel po okrvavljene škornje, da jih ona prepozna, in gre na sojenje.
Ima isto krvno skupino? –Tako je.
Potem to ni naš problem, ampak od okrožnega tožilca.
Ne, kar naš je. Brez dokazov ni obsodbe.
Nimam drugega.
Prav, gospod.
Ne glej me tako. Prejšnja dva tedna pa tebe ni bilo.
Se vidiva nocoj.
FORENZIČNA ENOTA
Prišel sem po dokazni material. Menda je pri vas.
Ja.
Oprostite?
Dokaz je tu, ampak ga ne dam brez podpisa.
Ne vašega, od urada za umore.
Jutri je zaslišanje. –To ni moj problem.
Načelnik Farris ga je dal pod ključ za testiranje.
So ga že testirali. –Ne da bi vedela.
Ponovno ga želi testirati. Da je uradno. –Razumem.
Prinesite podpis, pa lahko odnesete od tu vse, kar želite.
Je vaš? –Ja, dajte ga dol. –Zaparkirali ste me.
Zakaj pa me niste prosili, da ga umaknem? –Ker nimam časa.
Če hočete posebno obravnavo, se vrnite nazaj v okrožje Kern.
Dajte ga dol.
… naše mesto, naša skupnost, naši prebivalci.
Te nedolžne žrtve si ne zaslužijo nič manj.
Kolikokrat ti moram še povedati? Spravi jo ven, prosim.
… prosimo vas za pomoč.
Če je kdo videl ali slišal kaj, kar bi lahko bilo povezano …
Carl.
Vidim, da ti bratska ljubezen še vedno veliko pomeni.
Vsakdo rabi kanček zaupanja. Tudi ti.
Vidim, da imaš novega učenca. –Krasen detektiv, krasen človek.
Prisluhni mu, morda se česa naučiš.
Kakorkoli že … –Iz laboratorija so me klicali.
Boš odšel, ko končaš? –Bi rad, da greva na večerjo? –Da se spokaš.
Takoj zjutraj bodo naredili test. Če se ne bo ujemalo, boš odšel.
Jutri bo že prepozno. Nadrejeni mi je naročil … –Govorila sva po telefonu.
Ostal boš, dokler ne opravijo testa, jutri pa dostavil dokaze.
Prav?
Veselilo me je, načelnik. –Poglej tako:
dobil si priložnost, da obiščeš vse prijatelje, ki si jih zapustil.
Kdo pravi, da se zlikovci ne vračajo na kraj zločina?
Kakšen je občutek, ko si spet v uniformi?
Si še vedno nabiraš nadure, Rogers?
Zdaj sem narednik Rogers, Deke. –Narednik? Res so našli pravega.
Telefon ti zvoni. –Ja, vem.
Narednik Rogers. Kaj pa je rekel?
… ocenjujemo in določamo prednostne naloge.
Lepo te je videti, Deke. –Tudi tebe.
… zbiramo dodatne dokaze.
Zagotavljam vam, da smo vsi osredotočeni samo na ta primer.
Na te primere.
Vprašanja.
Popravite me, če se motim.
Po dveh mesecih in štirih žrtvah še vedno nimate osumljenca.
Tega še ne smem izdati.
Štiri mrtva dekleta, Jimmy.
Takšne preiskave nismo imeli že od Nočnega zalezovalca.
Krožijo govorice.
Šerif je namignil, da bi bilo dobro, če bi prosili za pomoč federalce.
Me zajebavaš? –Čez čas. Kasneje, Jimmy. Ne danes.
Deke?
Prasec. Človek, mit, legenda. –Zdravo, Sal.
Se še vedno potikaš naokrog? –Za grde ni počitka.
Kaj pa delaš tu? –Ne sprašuj.
Čez cesto grem, greva na pijačo.
Daj no, kaj pa je ena kava? –Prav.
Kdo je ta, ki govori s Salom? Policaj iz Kerna.
Joe Deacon.
Zajebavaš.
Ne.
Sami toplovodarji so.
Po koncu službe jih moram prositi, če gre kdo na pivo.
Brez duše so. Vse veselje so pobrali.
Ti to še predobro veš.
Zdravo, narednik. –Sal …
Poznaš Joeja Deacona? –Si dobil, po kar si prišel?
Bom dobil. –Nimaš tačas nič drugega za delat, kot da me gnjaviš?
Ne ženi si k srcu. Deke gnjavi vse po vrsti.
Če hočeš javnosti nakladati, da je najhuje za njimi, nič za to.
Itak je to tvoja služba, ne? –Ja, je.
Slišal sem, da si dober policaj. –Tudi jaz marsikaj slišim.
Dober policaj je, Deke. Študentek, malo pobožen.
Še jaz sem razmišljal, da bi se jim pridružil in hitro napredoval.
Sal, delo naju čaka.
Bi prespal pri nama z ženo? –Ni treba.
Lepo te je bilo videti, Deke. –Enako, brat.
Zapelji se z mano. Morda bi daš kakšen namig.
Nihče ne sme ven, nihče noter. Stavim, da je razpadlo truplo.
Baxter, 362071. Kaj se čaka?
Notri ni elektrike. –Ste poklicali električarje? –Že rešujejo situacijo.
Ste bili notri?
Kako velik je prostor? –Čez dve sobi sega. Glede na položaj žrtve,
je moral vstopiti po požarnih stopnicah sosednjega stanovanja.
Generatorje imamo. –Ne, naj opravijo svoje.
Hočeš polepiti celo stanovanje? –Brez elektrike ne moremo nič.
Se kaj spoznaš na to? –Ne.
Odkar si odšel, se je verjetno veliko spremenilo.
Še vedno ga moramo ujeti, ne? –Ja.
Potem pa se ni toliko spremenilo.
Bi kdo mentol?
Ste že jedli?
Dobro. Ugasnite baterije.
Hudiča!
Prerezana arterija,
vbodne rane, telesne odprtine.
Še ena vbodna rana.
Splazila se je sem. In še malo naprej.
Zatem je umrla.
Kaj potem počne tam?
So pobrali odtise z okna?
Jimmy, so že pregledali polico?
Pokličite policista, ki je bil prvi na kraju.
Si še vedno na terenu, Flo?
Mojbog.
Boš ostal v mestu? –Ne.
Počakaj me, da končam.
Prav.
Joe Deacon, to je Julie Brock.
Visoka 1,65 cm, stara 20 let, prihaja iz Manhattna v Kansasu.
Sovražim takšno delo.
Morilec je vstopil enako kot mi.
Tvoja odgovornost je, da zavaruješ kraj zločina.
Od trenutka, ko je preminula, pa dokler ne ujamemo storilca,
delamo v njeno korist. –Ja, gospod. –Poberi se.
Postaja zelo podobno Illinoisu. –Michiganu. –Nehajta!
So preverili odtise? –Ja, ampak je zlomljeno. Pokvarjeno.
Ne vse.
Kdaj bo tvoj Columbo zame rešil primer?
Deke ima svoj slog.
Kaj imaš, Flo? –Pred dvema ali tremi dnevi so nastavili sobno temperaturo.
Več bomo vedeli, ko jo odpeljemo na obdukcijo. –Nagnite jo naprej.
Posmrtna bledica.
Premaknili so jo.
Preiščite ulico, potrkajte na vsaka vrata, izprašajte vse cipe.
Preverite Juliejine navade, prijatelje, snubce, sovražnike.
So našli kaj na drugi strani?
Pobrali so prstne odtise, preverili madeže, če je kje sperma. Vse čisto.
Preverite spolne prestopnike, če kateri živi v bližini.
Voajerje, aretacije v soseski, vključno z začasnimi stanovalci.
Pritisni na laboratorij za prstne odtise. Jamie, resno mislim. –Prav.
Nekam tiho si bil. Sem kaj spregledal?
Je imela še katera od drugih punc sledove ugrizov? –Carrie Holland.
Ena. Zakaj? –Spominja na primer s severa, nič drugega.
Deacon. –Ja?
Sal je rekel, da boš prenočil. Me boš zjutraj povabil na zajtrk?
Zakaj pa? –Prav, te bom pa jaz.
Pri Nicku ob osmih. –Če bom še tu.
Se dobiva v sredo?
Lahko. Pospremil te bom domov. –Tri ulice so do tja. Bom zmogla.
Lahko noč. –Adijo.
Tudi tožilka je bila presenečena nad ponudbo druge stopnje.
Kendricks je priznal krivdo. –Kaj pa nepozabljivi škornji?
Pozabi, ne potrebujemo jih. Kendricks pa še manj.
Se vidiva jutri. –Prav.
Dobro jutro. –Jutro.
Vem, da si ti včeraj odkril opazovalnico čez cesto.
Brez tebe bi jo morda še spregledali. –Ni za kaj.
Kdaj odhajaš? –Zdaj.
Škoda. Imam nekaj, kar bi te morda zanimalo.
Tipa so že dvakrat prijeli zaradi voajerstva po žrtvini soseski.
Govori se, da je spolni izprijenec. Stan Peters.
Zjutraj so ga pridržali, ga pustili, da se malo poti.
Odvetnika hoče.
Morda bi še malo ostal.
Lepi škornji.
Živjo, Stan. Jaz sem Jim.
Kje je moj odvetnik? –Ni daleč. Malo traja.
Dekle iz tvoje soseske je mrtva.
Vemo, da si spolni prestopnik … –Scat sem šel. Ravno v tisto ulico.
Tiča si imel zunaj. –Tista punca … –Najstnica je bila, Stan.
Samo mimo je šla. Morate mi verjeti.
Ko bi ti vsaj lahko. –Nič nimam s tem.
Kaj mi lahko poveš o Mary Roberts?
Kaj? –Mary Roberts.
Mary Roberts, Stan Peters? –Mrtva punca, osumljenec.
Je bil on? –Kdo ve. Samo pozdravil sem starega prijatelja.
Ta tvoj prijatelj pravi, da si mu enkrat zlomil čeljust.
Veliko žab moraš poljubiti, da najdeš svojega princa.
Zakaj si še tu? –Že odhajam.
Poiščita povezave tistega reveža z Mary Roberts.
Po sendvič grem. Bosta vidva tudi? –Ne, hvala.
Rathbunova čakata.
Pogrešana oseba. –Mislita, da gre za njuno hčerko Rondo.
Imamo truplo? Potem gre še vedno za pogrešano osebo.
FORENZIKI
Se nikoli ne naveličaš mrtvecev?
Isto bi lahko vprašala tebe.
Za kaj gre, Joe? –Na severu imamo precej podoben primer.
Hvala za uslugo, Flo. –Malenkost.
Do jutri ne bo videla noža. No, še enega.
Bližina, vzorec in globina so podobni prejšnjim štirim žrtvam.
Plastično vrečo ji je po smrti povesil čez glavo za okras.
Morda takrat, ko se je vrnil. –Vrnil?
Razen, če ni bila varuška. Vrnil se je nazaj v stanovanje,
premaknil punco in jo naslonil na vrata.
Daj malo bolj naglas. –Prav.
Radio KHRT. Ljubezenske pesmi iz 50-ih in 60-ih.
Ste že primerjali zobe z ugrizi?
Ja, pohiteli smo. Toda ni še dokončno.
Lahko bi se ujemali s tistimi, ki smo jih našli na holandski punci.
Z več vlečenja in manj grizenja.
Ste našli kaj sline? –Zanimivo, da si vprašal.
V ugrizih sem odkrila sledi natrijevega benzoata.
Kaj je to? –Uporablja se v ustni vodici. Zobni pasti.
Pa poglej še to. Po smrti jo je obril.
Porezal jo je, a ni krvi.
Kaj pa njena dihalna pot? –Pred smrtjo se je najedla.
Ko že govoriva o hrani, si lačen?
Častim ti, če mi prineseš eno staro kartoteko. –Prav.
Primer s severa, pa kaj še! Kaj, hudiča, se dogaja, Joe?
Prinesla ti jo bom. A če bo šlo kaj narobe, me tokrat ne bo zraven.
Prav.
Poznala si ga, kajne?
Vsaj on je tebe.
Zato ti je na obrazu naredil to.
Spustila si ga naprej.
Mislila si si:
"Ni moj tip,
lahko pa bi bila prijatelja. "
Take srečaš na vsakem vogalu.
Potem pa si nekaj začutila. "Kaj, če …"
A si odmislila.
Rekla si si: "Kaj, hudiča?
Življenje je prekratko. "
In imela si prav.
Življenje je res prekratko, Julie. Morala bi se poslušati.
Prisluhniti bi morala temu občutku,
tako kot zdaj jaz poslušam tebe.
Vse mi lahko poveš. Samo še mene imaš.
Veš, kako jaz gledam na svet, Joe?
Obstaja dobro in slabo, ti pa se moraš boriti.
Brat,
ko ti pogledam v oči, ne vidim
nič dobrega.
Opominja me na to, kaj sem storila.
Kaj sva storila.
Mislila sem, da ste zaključili.
Kako dolgo je hladilnik že pokvarjen? –Ne vem. En teden.
Ste vi odgovorni za popravila? –Razmišljate, da bi se vselili?
Ne, gospa.
Poklicala sem na servis, potem pa so punco umorili.
Ni se mi zdelo več tako pomembno.
Zdaj moram še prepleskati steno in zamenjati vzmetnico.
Koga pa ste poklicali?
Za vogalom imajo trgovino. Aparati ABC. Nekaj takega.
In stvari v hladilniku so bile že pokvarjene? –Ja. –Razen mleka?
Otrok ga je popil, vklenite me. –Je bilo še kaj? –V hladilniku?
Nekaj pločevink piva. Zakaj? –Potreboval jih bom za dokaz.
Za dokaz … Prav.
Takoj se vrnem. –Prav.
Kako se navadite tega?
Česa, gospa? –Smradu.
Če imaš srečo, se ga ne navadiš.
Izvolite.
Zaprite, ko končate.
Nobenih težav nočem. Nič nimam s tistimi puncami zunaj.
Samo sobo potrebujem.
20 dolarjev za eno noč, 100 za cel teden.
Od prejšnjega je ostalo še par stvari. Vrzite jih na hodnik.
In ne skrbite, rjuhe so čiste.
Si želite družbe?
Lahko noč. Rad te imam. –Tudi jaz tebe.
Rad te imam. –Enako.
Sta zmolili? –Ja.
Se vidimo zjutraj. –Lahko noč. –Noč.
Si nastavil alarm?
Sem.
Nikoli se ne konča.
Še enkrat izprašajte priseljence v stanovanju. –Jimmy …
Vse.
Zapri.
Stan Peters. –Kaj je z njim?
Sinoči je storil samomor.
To pa ni dobro. –Kaj, hudiča, ima to veze z okrožjem Kern?
Deacon je opazoval skozi okno. Na severu ima podoben primer.
Malo sva sodelovala.
Odkar smo ga pred petimi leti spodili, ni imel opravka z umorom.
Poznaš njegovo zgodovino? –Dober detektiv, srčni napad,
zapustil mesto zaradi kritike. –Tako se je poglobil v primer,
da je v vsega šestih mesecih fasal odpoved, ločitev in trojni odvod srca.
Popoln zlom. Čista razvalina je.
Pretiravaš. –Edina dobra stvar pri tem je bila, da smo dobili tebe.
Jaz sem ga nadomestil? –Tako nekako.
Oseben nasvet, Jimmy.
Dobro ti gre. Ne zapletaj se z njim.
Kje tiči problem? Itak je odšel. –Vzel si je še nekaj dni dopusta.
Kaj potem? –Se ti je zdel kot nekdo, ki bi užival v golfu?
Seznam zaposlenih.
Knjiga popravil.
Kar preglejte.
Kako vam lahko pomagam? –Joe Deacon sem.
Pokažite mi vsa naročila popravil za zadnja dva tedna
in seznam zaposlenih. Hvala.
Je že v redu, niste aretirani. Vsaj ne še.
Izvolite. –Najlepša hvala.
Ta. Prečrtana je. –Preklicali so. –Res?
Preden sem lahko koga poslal. –Vedno traja tako dolgo?
Veliko dela imamo.
Ja, vidim. In to je seznam?
In vam je ime … –Jack.
Si v redu, Jack?
Kako pa se pišeš, Jack? –Aboud.
Hvala, Jack Aboud. Saj nimaš nič proti, če vzamem ta seznam?
Salaam alaikum.
Hvala, Jack.
Si preveril prstni odtis iz stanovanja? –Nimam ga s čim primerjati.
Sredina manjka. Tudi računalnik mi ne more pomagati.
Poglejte s svetle strani. Vsaj delni odtis smo dobili.
Kaj že počnete tu? –Skrbimo, da na sodiščih dobro izpadete.
POGREŠANA. STE JO VIDELI? RONDA RATHBUN
Oči!
Imate še kaj? Morda nakit? –Rdečo sponko.
Vedno si jo je pripela pred tekom, da ji lasje niso nagajali.
Našel jo bom.
Jezus …
Ni ona.
Resno? Tako preživljaš svoj prosti čas?
Kdaj si nazadnje videl dve baletki in mrliški voz, da bi se hitro pripeljali?
Nič bolj si niso želeli priti kot jaz. –Kaj imaš?
Pokojnica ustreza načinu uboja: vbodne rane, zvezana, ubita drugje.
Jo je naplavilo? –Ja.
Pred parimi dnevi so jo zakopali nedaleč stran od tu.
V vbodnih ranah ima zemljo. Najverjetneje je bil preplitek grob.
Mi boš zdaj povedal o Mary Roberts?
Tvoj Stan Peters je sinoči pogoltnil kroglo.
Jimmy, pridi nekaj pogledat.
Če ne bi vedel, za kaj gre, bi lahko še rekel,
da je krasen razgled.
Sal mi je povedal, da sta se s Farrisom zavzela zame.
To ni bilo preveč pametno. –Nisi ravno najbolj priljubljen.
Morda se ti lahko oddolžim.
Preveri ta imena. Morda kaj odkriješ.
Delali so v trgovini z belo tehniko v Juliejini soseski. Ni veliko upanja.
Tako kot po navadi.
Hvala.
Nekaj me zanima.
Kako to, da nekdo z najboljšo stopnjo rešenih primerov v 15 letih ne napreduje?
Morda pa nisem hodil v pravo cerkev.
Verjameš v Boga, Joe?
Ko uzrem sončni vzhod, nevihto ali roso na tleh, verjamem, da obstaja.
Ko pa vidim vse to, se mi zdi, da je že zdavnaj obupal nad nami.
Še vedno sem ti dolžan zajtrk. –Res si mi.
Super, hvala. –Ni za kaj.
Joe zdaj živi v okrožju Kern.
Te je žena odpeljala stran? –Ločen sem.
Tudi jaz bi odšla iz mesta, pa mi Jim ne dovoli.
Tudi tam rešuješ umore?
Ne, gospa. Samo namestnik sem.
Živjo.
–Moj angel.
To je g. Deacon, Chloe. –Kako ste? –Zelo dobro.
Imaš otroke, Joe? –Dve punci. Zdaj sta že odrasli.
Zamudila bom. –Jen mora v šolo.
Do petih imam roditeljski sestanek, punci bosta zato do večerje pri mami.
Je že v redu. –Ljubim te.
Kam pa ti?
Veselilo me je, Joe. –Hvala.
Čudovita je.
Vse so.
Preveril bom imena s seznama. Kje te lahko najdem? –Pri sv. Agnes.
Vem, da ljudje živijo na psu, ampak to pa presega vse meje.
Se dobiva po službi in primerjava zapiske?
Raje vprašaj častitljivega načelnika, če bo dovolil. –Moj primer je.
Dobro izgledaš, Marsha. –Ti tudi, Joe. –Hvala.
Ravno odhajam v službo. Če bi vedela, da se boš oglasil …
Bi vseeno odšla. –Samo po torbico skočim. –Prav.
Hiša lepo izgleda.
Me veseli, da si jo obdržala. In trata …
Tom zna skrbeti za okolico. –Bolje od mene.
Nikoli nisi imel ravno časa za te stvari.
Kako sta punci? –Dobro. –Lepo.
Lahko bi ju kaj poklical.
Ja, lahko bi ju.
Si v redu?
Saj me poznaš.
Ja, poznam te.
Moram … –Prav.
Adijo, Joe. –Adijo, Marsha.
Mary Roberts, Paige Callahan, Tamara Ewing.
Samo za Robertsovo sem prosil.
No, vse te žrtve so bile kurbe, omamljene in zabodene do smrti.
In to iste noči, na isti lokaciji. –Zajebavaš. –Ko bi te vsaj.
Nisem si mislil, da si tako kul.
Verjetno so zamenjali lastnika.
Boš kaj spil? Ne skrbi, nikomur ne bom povedal.
Od kod si? Zares. –Iz Doline.
Pa ti? Zares? –Iz Misisipijske doline.
Iz Alabame v Birminghamu. –Na najin izvor.
Na zdravje.
Skupaj s sinočnjo žrtvijo jih imamo zdaj šest.
Julie Brock ni nikoli zapustila svojega stanovanja.
Tri s severa je odložil tu, ostali dve od tu pa na severu.
Kdo pravi, da prevozi ne delujejo?
Zabodene, zadušene, zvezane. Zelo organizirani uboji. Načrtovani.
Zanima me, zakaj? –Kaj?
Najprej geografsko. –Tip je morski pes. Če se ustavi, umre.
Rad se vozi. Verjetno ima spodoben avto.
Morda dva, z veliko kilometri.
Tako dolgo se vozi in išče žrtev, dokler ne naleti na priložnost.
Naprej. Zakaj takšno mučenje, potem pa ljubezensko grizljanje?
Vzburja ga.
Brez posilstva, sodomije, pohabljenih spolnih organov.
Ubija zaradi spolnega užitka.
Je bil Stan Peters ta? –Upam, da ne.
Vrniva se nazaj med žive. Naš tip … –Če kaj, ima jajca.
Par dni po tistem, ko jo ubije, se vrne nazaj v Juliejino stanovanje,
premakne njeno truplo, ji pobrije noge in jo nastavi.
S sabo prinese pivo, mleko, hrano. Priredi si majhno zabavo.
V njenem trebuhu so našli napol prebavljeno meso.
Ampak bila je veganka. Stroga vegetarijanka.
Niti dotaknila se ga ni. Enako kot Ana. Ni šans.
Niti z nožem na vratu? Nihče ne mara jesti sam.
Še zadnje:
Zakaj poskušaš rešiti pet let star primer, na katerega so že vsi pozabili?
S Farrisom
sva bila nekaj kilometrov stran. Po radiu sva slišala poziv.
Prijavili so kričanje. Sal je bil prvi na kraju.
Ni bilo luči.
Težave s preklopom. Rekli so, da se to zgodi enkrat v desetletju.
Vidiš žensko za mojo levo ramo?
Gladys Fulcher. Stara devica. Oči in učesa soseske.
Naporna za policiste, toda božji dar za detektive.
In kaj je imela za povedati? –Rekla je, da je ni bilo doma.
Iz čiste zadrege se je zlagala, vendar nam je kasneje priznala.
Česa jo je bilo sram?
Prvič po 15 letih je šla na zmenek in prespala pri fantu.
Tiste noči torej nismo imeli luči, Gladys se je dajala dol,
in priložnost za dva milijona je prečkala črto v smrtni vročici.
Tretji zločin.
Suša. Brez vode, blata in prstnih odtisov.
Tla so bila trda kot cement.
Žrtve so bile položene na tisto skalo.
Omamljene so bile drugje, a pripeljane sem in zabodene.
Obrnjene druga proti drugi,
z vrečko čez glavo, posedene, kot da je skala miza.
Kot da so na čajanki.
Na kateri so gostje že zaspali.
Ta je še topla. Pred kratkim je umrla.
In kje bila tretja žrtev? –Blizu.
Ko preučiš dokaze, si še vedno praznih rok.
Drugega ne moreš. Zgodi se vsakemu.
Potem pa izžrebaš črni fižol.
Morda te žrtev spomne na otroka, ki si ga pobral pred šolo,
ali pa te zelene oči spomnijo na svojo mamo.
Ali pa je kaj drugega, toda karkoli je že,
so tvoja odgovornost za vse življenje, Jimmy. Dolguješ jim.
Dolguješ jim.
Ni pomembno, kdo so, ti si njihov angel.
Zato se na vse pretege trudiš, da obrneš knjigo z rdeče na črno.
Majhen nasvet, Jimmy. Raje se izogibaj tem zadevam.
Kaj iščeš v vsem tem?
Da dokončam začeto.
Tako kot ti.
Ni isti. Tisti, ki ubijajo profesionalno, se razlikujejo od tistih,
ki napadajo zgledne državljane. –Na začetku ni nihče tako dober.
Prej se je moram nekje piliti. –Ne more biti isti.
Morski pes je. Če se ustavi, umre.
Kdo to pravi? Morda je le spotoma uprizoril predstavo.
Zavij desno.
Dva od petih zaposlenih v tisti trgovini imata kartoteko.
Eden jim ima 55, drugi je v poznih 30-ih in živi v Hollywoodu.
Oba sta bila vpletena v pretep.
Meni se ne zdi nič posebnega, a sem ti pustil podatke.
Mimogrede, ta tvoja slutnja po moje ne drži vode. –Zakaj te potem zanima?
Če si hočeš razbremeniti vest, je to tvoj problem.
Toda če moraš rešiti moj primer za rešitev svojega, se ne bom pritoževal.
Ko se boš poscal na mojo nogo in rekel, da pada dež, sva zmagala.
Kaj je Julie nazadnje jedla?
Govejo pečenko. Zakaj?
Malenkosti so pomembne, Jimmy.
Zaradi njih te ujamejo.
Vam lahko pomagam?
Videl sem tablo, da prodajate. –Ne tega avta.
Veliko kilometrov že ima. Ste prodajalec?
Ne.
Koliko litrov ima prtljažnik?
Kot običajno. –Lahko pogledam?
Zanimam se.
Ni naprodaj. –Samo pogledal bi.
Očitno vam je res všeč. –Res je.
Poslušaj, Sal. V registru motornih vozil preveri Alberta L. Sparmo.
Zanima me, če je v zadnjih mesecih prodal kakšen avto.
Ni jasno. Vendar obstaja podobnost pri Brock in Ewing.
Delen sekalec na Ewinginem licu. –In pri Brock? –Delen kočnik.
Še nekaj je. –Kaj?
Z vzhoda prihaja. Prepogne kos.
Preverili bomo tu. –Prav.
Lahko noč.
Imava govejo pečenko, striptizete …
Prostitutke.
Hudiča, kolega.
Ne veste, kakšno srečo imate.
Prav.
Je prtljažnik dovolj velik?
Baxter. –Kje ste našli drugo punco, ki jo je odvrgel v jarku?
Nekaj sto metrov za znakom 126. –In tega niste izdali medijem? –Ne.
Si prepričan? –Bilo je v poročilu, toda ni prišlo do novinarjev. Zakaj?
Katera pa je najbližja cestna oznaka? –Čakaj.
467.
4, 6, 7.
Tu imam tipa, za katerega me je Deke prosil, naj preverim vozilo.
Vlečna služba je odpeljala avto, ki je registriran nanj.
Pred dvema tednoma so ga našli zapuščenega.
Je prijavil krajo? –Ne.
Privedimo ga.
Vino. –Prekleto.
Sal, imaš ti kaj? –Nič. 35 tisoč kilometrov ima.
So jih prevrteli? –Zagotovo. –Išči naprej. Sporoči, če bo kaj.
Pa pojdimo. Jaz bom vzel odtise. Sporoči laboratoriju, da sem na poti.
Ti vzemi Deka in še enega policista, in pojdite po Sparmo.
Kaj pa Tina Salvatore, potencialna priča? –Daj ji časopis.
Kakšne so možnosti, da nas bo spustil naprej?
Samo zamotimo ga, da bo govoril. Naj si vzame čas, da se preobleče.
Ujemanje še ni zadostno. –Naredi, da bo. –Enajst identifikatorjev imam.
Okrožno sodišče jih za identifikacijo zahteva osemnajst, policija pa dvanajst.
Potem nam po zakonu eden manjka? To nekaj pove. –Da jih manjka sedem.
Poglej me v oči in reci, da nimamo pravega.
Ta drugi … Reciva mu g. X.
Ima osem identifikatorjev. Samo tri manj od Sparme.
Morda pa je on morilec. –Kdo?
Hvala.
Smo pripravljeni?
Kot sem že povedala policiji: bilo je temno, nosil je očala, kapo.
Če vam pokažem fotografije, bi ga lahko prepoznali? –Morda.
Verjetno ne.
Nič. Kot da bi nas pričakoval.
Prinesi ji pijačo in jo pazi.
Na stranišče moram. –Pridi.
Takoj desno. Počakala te bom.
Imaš trenutek, Jamie?
Je že v redu. Bom že našla nazaj.
Boš kaj spila? –Karkoli dietnega.
Naravnost nazaj se vrni.
Kaj je?
Avto je bil čisto kot solza. –Prekleto.
To sem ti vzel z mize.
Imaš kaj proti, če premaknem mizo? –Naredi, kar hočeš.
Primi za drug konec.
Čisto je.
Pripeljite ga. –Prav, Jerry.
Kaj si moral storiti, da so ti dali to službo?
So te degradirali?
Teh ne bomo potrebovali.
Kje pa je veliki Dick Tracy? Se nam bo pridružil na večerji?
Pazi malo. –Živjo, Albert.
Jaz sem detektiv Baxter. –Poznam vas. Znani ste.
Ves čas ste po televiziji in časopisih. Najlepša hvala.
Zanimam se za zločine.
Če si nedolžen, potem veš,
da moraš samo govoriti z mano, da si opereš ime.
Kaj res?
Me ne boste obdelali, g. Čisti?
Prav. Sklicujem se na pravico 5. amandmaja zoper samoobtožbo.
Samo hecam se.
Morala bi se videti v ogledalu. Dajta no, smešno je.
Vseeno pa bi rad kartico odpustitve.
Vem, da nisem uradno v priporu,
a bolje je biti previden, kot pa kasneje obžalovati.
Sto hudičev!
Krasno.
Lahko obdržim? –Bojim se, da ne.
Niste zabavni.
Vas nekaj zanima? Ernesto Miranda …
Je bil v resnici kriv.
Zakaj si zapustil svoj avto, Albert?
Harvesterja. Velik prtljažnik je imel, dober za prevažati stvari.
Poglej, Jimmy … –Detektiv Baxter.
Rekel sem že, da so mi avto ukradli. Hvala, da ste ga našli.
Odpeljal ga bom domov. –Še par dni bo ostal tukaj.
To pa ni lepo od vas. –Zakaj nisi prijavil kraje?
Vidiš, to pa je hecno. Ker sem jo.
Nekdo ni naredil domače naloge.
Luštna punčka je bila.
Kdo je rekel, da je mrtva? –Poznam postopek, Jimmy.
Toda v resnici nisem pravi.
Poleg tega pa, če bi res imeli kaj,
bi me že aretirali, ne?
Hočeš, da te? –Raje bi malo pokukal po vaših dokazih.
Je zame?
Imaš občutek, da uživa?
O, ja.
Ananas in jalapeno, prosim.
Lahko vstopim?
Še enajst, pa boste imeli koledar.
Živjo, tujec. Imaš dovolj sopenja v okno?
Darilo? –O, ja.
Naj tej točki sem začutil, da gre za past.
Odpri, pa boš ugotovil.
Niso rokavice.
Vzemi ven.
Veš, da si želiš. –Odpri že, čudak.
Poglej si to!
An ban, pet podgan,
ujemi mrtvo punco po prstu na nogi.
Kontrast je povsod slab.
Ni Weegee.
Mojbog.
Naj te nekaj vprašam.
Zakaj?
Daj no, saj si brihten. Vsak izvoz z avtoceste poznaš.
Naj ti pomagam.
Resno mislim. Zakaj?
Zakaj pa ne?
Prasec! Tvoj kurac je trd kot kitajska aritmetika.
Sranje. –Prasec …
Deke! Deke! –Zato. –Umakni se!
Zakaj? Zakaj? –Deke! Pomiri se.
Samo to me zanima. –Umakni se!
Je že v redu, Sal.
Zdaj vsi vemo, da smo te dobili po jajcih, najsi so še tako majhna.
Prasec.
Nisi se brzdal.
Rizoli.
Jimmy, tvoja žena kliče. –Naj pusti sporočilo.
Kaj misliš? –Morda, če bi si ga lahko bolje ogledala.
Kako to misliš?
Tega tipa.
Na postaji ga imate, ne?
Hvala, Tina.
Žal mi je. Kaj pa aretacija? –Nimamo upravičenega suma.
Identifikacija zdaj ne pride v poštev. V lisicah ga je videla, za božjo voljo.
Rekel sem ti. Posvaril sem te. –Jaz bom prevzel krivdo.
Vodim ta primer. –Za zdaj. –Kaj, hudiča, pa to pomeni?
Da imam šest trupel, brez prič, dokazov, morilca.
Dva smo zaslišali. In za kaj sta osumljena?
Prvi, ki je kasneje storil samomor, zaradi namernega odpenjanja hlač.
Drugi pa, ker se mu je na naskrivaj dvignil.
Kaj hočeš od tožilstva? –Predstavljal si je zločin.
Svoj zločin.
Šerif bo poklical federalce. V ponedeljek pošljejo svojega.
Takrat se bomo umaknili in si rešili ugled.
Rešili ugled? –Oni bodo prevzeli.
Še nekaj.
Si vedel, da je Sparma pred osmimi leti priznal umor?
Tip je prišel k nam.
Deset ur smo se pogovarjali o zadevi.
Podpisal je priznanje. Naslednje jutro pa smo ga morali izpustiti.
Zakaj? –Ker se je zlagal.
Poznal je vse podrobnosti, toda bil je daleč stran od umora.
Še vedno imam dva dni, ne?
Kaj je med vama z Dekom?
Hočeš biti zraven, ko bo naslednjič doživel srčni napad?
Njegova usoda je, naj ne postane še tvoja.
Deacon!
Kaj je to?
Preteklost postane prihodnost, postane preteklost,
postane prihodnost, postane preteklost …
Hej, poglej me. –Postane prihodnost.
To je bolano. Pomoč potrebuješ. –Ne kaži s prstom.
Vse simptome poznam.
Čestitke, imamo osumljenca. –Ga imamo res? –Ja.
Si vedel, da je Sparma pred osmimi leti priznal umor? –Kaj potem?
Prišel je na postajo in celo izmeno drkal na Rogersovo mizo.
Sam je rekel, da se zanima za zločine.
Tisti, ki sami od sebe priznajo, niso morilci. Za en drek imamo!
Isto te muči kot mene, kajne? Nekaj imamo, le še ne vemo kaj.
Če samo za pet minut vstopim v Sparmino stanovanje, lahko …
Nimamo dovolj za nalog. –Vem. –Kaj veš?
Vem, da se odgovor skriva v njegovem stanovanju. Vem.
Naj te nekaj vprašam, Jimmy.
Kaj si želiš? –Da zašijem tega prasca.
Za koga? –Za vsa umorjena dekleta.
In za Rondo Rathbun, čeprav še ne vemo, kje je.
Tudi jaz ga želim zašiti.
Razlika je,
da to počnem zase.
Samo pet minut, Jimmy.
Prosim.
Žal mi je za tisto danes. Osebno bi se ti rad oddolžil.
Dobiva se pri Piku, blizu tvojega stanovanja.
Tam, kjer prodajajo krompirjeve rezine?
Pa dajva.
Če se vrne, bom dvakrat potrobil.
7-0, javite se.
Koda sedem, križišče 5. in Maina.
Imaš telefon? –Ja.
Domačin je.
In Shirley Temple za na pot.
SPOLNE DELAVKE TARČA NAPADA
TROJNI UMOR POD MOSTOM
Policist zadet. Ponavljam, policist zadet.
San Marina Street, 10929. Ponavljam, policist zadet.
Policija, odprite!
Desno.
Detektiv sem. Kaj se dogaja? –Policist je zadet. Dva sta notri.
Z vsem spoštovanjem, toda vaša pristojnost se začne na drugi strani.
Šerifov urad. –Baxter. 362071.
Kako vam lahko pomagam?
Detektiv Baxter. Detektiv …
Kopalnica je prazna. –Tukaj tudi.
Sparma je prijavil, da so ustrelili policista.
Prebrisan prasec! –Tudi dovolj prebrisan, da je očistil stanovanje?
Celo škatlo drobnarij in spominkov sem našel.
Si morda videl kakšno rdečo sponko? –Sponko?
Ronda Rathbun jo je nosila, ko je izginila.
Če bi imel še pet minut več, bi jo morda našel.
Najprej slaba novica.
Sparma je res vložil prijavo za ukradeno vozilo, Rogers jo je založil.
Dobra pa je,
da je Sparma zapustil mesto manj kot šest tednov po tvojih umorih.
Kam pa je šel? –V Detroit.
Imajo kakšen nerešen umor? –V Detroitu?
Saj.
Ve, da sva tu, in da ga opazujeva.
Dobro. Hočem, da ve.
Se kdaj sprašuješ, da je morda potrata časa?
Vso to sedenje, čakanje,
opazovanje, zapravljanje svojega življenja v senci drugega.
Kot prvo, kamorkoli gre, si to označim za preiskovalni nalog.
Kot drugo, če še enkrat poskusi, ga bom ujel pri dejanju.
In tretjič, ko bom ob njem, ne bo nihče umrl.
Na moji straži ne bo nihče umrl. –Kako dolgo pa boš stražil?
Dokler bo pač treba.
Kaj počne?
Kako lahko cel dan poslušaš te pocukrane ljubezenske pesmi?
Spominja me, ko sem bil pri 16-ih
z Marsho McConnell na zadnjem sedežu avtomobila.
Avto ima. Zakaj gre na avtobus?
To postaja že smešno.
Zmanjkuje nam časa, tip pa se vozi z javnim prevozom.
Si preveril ta kraj? –Nobene povezave.
Pizda!
Si v redu? –Ja, sem.
Dobro.
Rešujeva primer, drugega nama ne preostane. Isto kot pri ribolovu.
Par dni si lahko brez ulova, potem pa kar naenkrat nekaj dobiš.
Umiram tu, Deke. –Pojdi domov, bom sam počakal, da gre spat.
Jebi se. –Tako. To sem pričakoval.
Misliš, da imajo baterije za uro?
Pogledat grem. Ti kaj prinesem? –Črno kavo. –Prav.
Halo?
Roke kvišku!
Takoj! –Že prav. –Takoj! Obrni se proti ograji.
Hodi! Hodi! –Prav.
Bo tako v redu? –Še naprej. –Prav.
Roke na glavo!
Prepleti prste. –Prosim?
Prepleti prste!
Zveni zapleteno.
Dvigni prste gor. Takoj!
Razširi noge. –Mislil sem že, da ne boš rekel.
Kje je?
Original. Kje pa si ga staknil, elegantnež?
Kje je?
Nočeš vedeti.
Ne zares.
Že prav. Prav.
Zmagal si.
Odpeljal te bom k njej. Ti je prav?
Jezus …
Greš?
Resne težave z jezo imaš, Jimmy. Veš to?
Skoraj si mi zlomil rebra.
40, 50, 60, 70 …
Pridi. Saj ne grizem.
Prisedi. Vožnja naju čaka.
Jutri moram v službo.
Prešlatal si me že. Ti si oborožen, jaz pa ne.
Česa se bojiš, mali?
Pripis: tvoj kolega ni povabljen zraven.
Priveži se. Varnost je na prvem mestu.
Nisi ravno družaben.
Kam točno greva? –Do Ronde Rathbun.
Nisva si tako različna.
V nekem drugem življenju bi lahko bila prijatelja.
Ni to noro?
Jimmy, Jimmy …
Lahko?
Poznal sem tipa, ki je tu zakupil lovišče.
Pa še polno luno imava. –Nehaj nakladati. Kje je?
Si pa direkten.
Hodi v tisto smer.
Mož besede sem, Jimmy.
Hladno.
Hladneje. Ne, hladno.
Mojbog, res si slab v tem.
Naj ti namignem. V to smer.
Dobro.
Toplo.
Topleje.
Vroče. Še bolj vroče. Pekoče.
Bingo.
Zdaj pa poglej dol in reci:
"Živjo, Ronda. "
To boš rabil.
Ti boš kopal.
Hudič je v podrobnostih, Jimmy. Priče, fizični dokazi.
Znebiti se moraš mojega trupla, mojega avta. Veliko imaš za misliti.
Poleg tega
pa ti ponujam premirje.
Prav.
Ubil me boš.
O, drek.
Po moje sem ga usral.
Če še enkrat pomislim, mi tole ni ravno znano.
Ampak tisto tam …
Bolj obetajoče izgleda.
Ja, tukaj je. –Kaj si rekel?
"Drek.
Tu izgleda bolj obetajoče. "
Nimam zemljevida z zakladom.
Jaz bom kopal, ti pa govori.
X označuje mesto.
V tretje gre rado.
Kot žitni prehod je.
Te zanima resnica?
V svojem življenju nisem še nikogar ubil.
Če mi verjameš, se lahko usedeva v avto in odpeljeva naravnost domov.
Morda se spotoma ustaviva še na tacosu.
V nasprotnem primeru …
To je to.
Še malo.
Tako globoko si že, pa še ni videti konca?
Pozabil sem ti povedati,
da sem videl fotografijo tvoje družine.
Moral bi ostati skrit očem javnosti, Jimmy.
Ti in tvoj ego.
Kakšen oče pa si?
Kako lahko zaščitiš svoji čudoviti hčerkici,
ko pa ne moreš pomagati niti eni ubogi punci in njeni družini?
Nepomemben si.
Nič ne šteješ.
Zato se bo to nadaljevalo v nedogled.
In nič ne moreš.
Hej, vstani.
Vstani.
Vstani!
Deke, kaj je? –Tišje.
Prekleto.
Preteklost postane prihodnost, postane preteklost …
On je bil.
Imamo ga. Njega smo iskali.
Pravi je. Povedal mi je. –Zdaj ne moreva nič.
Nekoga morava poklicati.
Kaj naj rečem?
Kaj naj storim?
Nič. Nič ne boš rekel, nič ne boš storil.
Izkopal boš luknjo in ga skril.
Naj bo vsaj en meter globoka. Vrnem se čez par ur.
On je bil, Deke. Prepričan sem.
Nikomur ne bo mar. Poskrbel sem za to.
Poslušaj …
Vrnil se boš.
Farrisu boš povedal, da je bil Sparma slepa ulica.
In da potrebuješ dopust.
Za par tednov. Povej mu, da sem v soboto odšel iz mesta,
ti pa si šel domov.
Me poslušaš?
Mrtev je.
Pozabljen. Zdaj gnije v zemlji. Vrnil se bo le, če mu boš dovolil.
Ne vračaj se na njegov naslov, ne dovoli, da te prešine njegovo ime,
ne odpiraj njegove kartoteke, kajti v nasprotnem primeru
bo vstal iz zemlje in te potegnil s sabo.
Za malenkosti gre, Jimmy.
Malenkosti te požrejo, zaradi malenkosti
te ujamejo.
Priden.
Bil je …
Joe …
In tako je konec sveta, kakršnega smo poznali.
Hvala, da ste nas poslušali vsa ta leta. Ura je dvanajst.
Poldne je tu, Los Angeles. Sem Bobby Saunders,
vi pa poslušate novi KHVY, najboljši pogovorni radio …
Belec, star med 25 in 40.
Nadpovprečno inteligenten in družbeno kompetenten.
Dela kot strokovni delavec. Verjetno prvorojenec ali edinec.
Spremlja zločine, ki jih objavljajo mediji.
Ima vsaj en avto v dobrem stanju, verjetno dva,
ter je nagnjen k temu, da hitro zamenja službo.
Spakira in odide v pravem trenutku.
Dame in gospodje, takšnega tipa iščemo.
Kaj pa aktualne sledi?
Mirno lahko rečem, da smo spet na začetku.
Toda obljubim vam, da bomo zašili prasca.
Ana. –Živjo, Sal.
Vstopi. –Hvala, mudi se mi.
Si v redu?
Ja, no …
Pogrešamo ga že.
Joe Deacon mi je dal to. Za Jimmyja je.
Hvala. –Pazi nase. –Ti tudi.
Hvala, Sal.
Rada te imam, očka. Ampak ali se lahko umakneš?
Vedno si zraven, ko te ne potrebujem.
Sal je prinesel to.
Rekel je, da je od Joeja Deacona.
ANGELI NE OBSTAJAJO
Vzrok smrti so bile večkratne vbodne rane.
To bom zapisala.
Prevod in priredba Marinko
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija