Izlazite napolje!
Prethodno u Misterioznom ostrvu.
Postoji opasnost od velikih talasa, ne možemo da ostanemo na plaži.
Zemljotres! - Ne!
Nije mogao da preživi to. - Šta vi predlažete, kapetane?
Da odemo do prodavnice da kupimo neki dinamit?
Misliš li da je ovaj odron izazvan zemljotresom? - Barut?
Izvucite je! - Džek!
Imamo sve što nam treba da napravimo eksplozivno punjenje.
Još ne, gdine Penkroft.
Granitna kuća, udobni dom nove vrste brodolomnika.
Kapetane Harding!
MISTERIOZNO OSTRVO
Epizoda br. 4 - Bela voda.
Gde su svi ostali?
To se i ja pitam.
Dome, slatki dome.
Nemoj da se premoriš previđe, gdine Spilet.
Spusti to pored zida, Penkrofte. Budi dobar momak.
Imaš li neki posebni zid na umu, gdine Spilet?
Da li ste od jutros videli Neba i Herberta?
Ne, obojica su otišli pre nego što sam se probudio.
Jedan štap za pecanje izgleda nedostaje. - Možda su otišli da nam ulove doručak.
Ne vidim odavde da li su dole na plaži.
Herbert je spomenuo da je pronašao malu plažu dole kod obale.
Prošetaću dole da vidim šta rade.
Da proverim kako riba grize.
Upomoć!
Bilo ko, molim vas!
Upomoć!
Šta si to pronašao? - Kapetane.
Zar nije uzbudljivo? Talasi su ga samo izbacili na obalu.
Gde je Neb? - Ne znam. Mislio sam da je sa tobom.
Oni se vratio u Granitnu kuću da dovede pomoć.
Jeste? Kojim putem?
Preko grebena. Otišao je pre više od pola sata.
Tim sam putem i ja došao.
Vratiću se da ga potražim. Reći ću i drugima za ovo.
Sačekajte, idem i ja.
Kapetane.
Mislim da je Neb jeo ovo pre nego što je otišao.
Jesi li i ti jeo to? - Ne.
Herberte, da li si to ti?
Izvuci me gore, molim te!
Zašto mi ne odgovoriš?
Da li mislite da su te bobice otrovne, kapetane?
Ne znam, Herberte. Moguće je.
Pa, možda i nisu. Hoću reći...
Da se Neb otrovao, našli bi ste ga na stazi.
Tako sam i ja mislio. To me i brine.
Upomoć! Da li me neko čuje?
Tamo!
Nebe, ne pomeraj se. - Kapetane, znao sam da si to ti.
Jesi li povređen, Nebe? - Nisam, ali ne vidim.
Kako to misliš, ne vidiš? Hoćeš reći, ništa ne vidiš?
Prvo mi se samo zamaglilo, ali sada mi je sve u mraku.
Bobice. - Koliko si ih pojeo, Nebe?
Ne mislite valjda da ću ostati slep, kapetane?
Ne, siguran sam da je to samo privremeno.
Kapetane, zašto niste ništa rekli kad ste mi bacili lijanu?
Zato što ti je nisam ja dobacio, Nebe.
Onda ko je? - Ne znam još.
Hajde da te odvedemo nazad u Granitnu kuću.
Moja majka će znati kako da te izleči. - U redu.
Evo ti, Nebe.
Probaj da popiješ još malo.
Pomoći će da se neutrališe otrov.
Mogu da se zakunem da je ova stvar napunjena kamenjem.
Kako je pacijent? - Sad ćemo da saznamo.
Gdine Penkroft. - Nemoj mi reći, Nebe.
Ja sam melem za tvoje oči.
Jesi li dobro, Nebe? - Mislim da ću biti dobro.
Zahvaljujući gospođi Penkroft.
Hajde da otvorimo sanduk.
Zaključan je, moraćemo da ga razvalimo. - Nema potrebe za tim.
Gđo Penkroft, zapanjujete nas. - Zašto, gdine Spilet?
Pa, nije prirodno da žena... Hoću reći, nismo očekivali...
Da, gdine Spilet? - Ovo gubite, gdine Spilet.
U redu, Herberte. Ti si ga pronašao, ti ga otvori.
Ne mogu ovo da poverujem.
Ovo je brodski alat.
Imamo sve što nam treba da izgradimo brod.
Neki jadnik je imao brodolom. - Ovo mora da je stolarev sanduk.
Ima kompas, i sekstant.
Malo je čudno da stolar ima navigacione uređaje u sanduku.
Pogledajte ovo.
Ovo je predivno.
Pogledajte ovu gravuru, kapetane.
Ne razumem ovo. Brod potone i samo ovo ostane da pluta?
Da li ste videli još nešto?
Ništa. Mada, to izgleda malo čudno.
To je kao da je nešto, ili neko, ispunio naše potrebe.
Naše ili negove potrebe, gdine Spilet.
To nema nikakvog smisla.
Ako je neko drugi na ostrvu, zašto nije došao da nas upozna?
Uzimajući u obzir okolnosti, i ja bih ostao skriven.
Jer, ko god da je to, nema načina da zna da li smo dobronamerni, ili ne.
Nazvao bih ovaj razgovor gubljenjem vremena.
Hoćemo da odemo sa ostrva, i sad imamo alat da nam u tome pomogne.
Trojica od nas su pravili brod i ranije.
Ako svi radimo zajedno, bićemo očas posla ponovo na vodi.
Ali, od čega ćemo da napravimo jedra? - Zašto ih ne bi napravili od trske?
Možemo to. I, trebaju nam jake lijane za vezivanje.
Naći ćemo ih u unutrašnjosti ostrva.
U redu gdine Penkroft, hajde da izgradimo vaš brod.
Šta ste pronašli tamo, gdine Spilet? - Ne ono što smo tražili, gdine Penkroft.
Ovo je najbolje što sam našao do sad. - Zadržaćemo to, dok ne nađemo nešto jače.
A, Nebe.
Možemo i da potražimo neke biljke.
Pogledajte ovo. - Divno.
Vidite ovo!
Seoski cvet.
On olakšava stomačne probleme.
Cinnamomum Oliveri. - Znaš dosta o biljkama.
U selu gde smo živeli, bio je dug put do apoteke.
Lekar kod kog sam radila je bio veoma učen čovek.
On me naučio kako da koristim biljke i cveće da napravim lekove.
Srećom po nas.
Ne mogu da verujem, "penjački žbun". Moraću da uberem malo od toga.
Uzmite sve što mislite da je korisno, gđo Penkroft. Možda nam zatreba.
Uhvatio sam te, Džoana. Možeš li da oslobodiš svoju glavu?
Ne mogu! - Bićeš dobro.
Neću dozvoliti da ti se ništa dogodi. Obećavam. Penkrofte!
Da li je držiš? - Da. - Preseći ću konopac. - Brže!
Požuri!
To je bilo to.
Udahni duboko. Polako.
Imaš sreće što nisi slomila vrat.
Kako se ovo desilo?
Nebe, proveri da li je kapetan dobro.
Kapetane.
Kapetane, slušajte me. Ona je dobro. Gđi Penkroft će biti bolje.
Nisi ti kriv.
Pokušao sam da je izvučem, ali nisam mogao.
Mogao sam samo da je držim.
Znam to, kapetane. Svi to znamo.
Nisam mogao da je spasim, Nebe.
Nisam mogao ni one druge.
Kapetane, nemate razloga da se osećate krivim.
Trebao sam da insistiram da ostane u Granitnoj kući.
Ovde je previše opasno za ženu.
Mislim da bi teško ubedili gđu Penkroft u to.
Kapetane, poslušajte me. To je samo bio nesrećni slučaj.
Vi ste je spasili.
Ostavite to iza sebe. Ja znam zašto se tako osećate.
Ali, drugi ne znaju.
Da, u pravu si.
Hvala, Nebe.
Daj mi samo trenutak.
U redu, kapetane.
Šta je to bilo?
On je u šoku. Biće mu dobro.
Ako je ovo lijana, ja sam majmunov ujak.
Rekao bih da je ovo pravi konopac.
Ovo je očigledno bila zamka. - Nema tragova mehanizma za okidanje.
A, kako onda objašnjavate da parče konopca visi usred pustog ostrva?
Žao mi je, hteo sam reći da ima samo jedno logično objašnjenje.
Da je neko bio ovde pre nas? - Sačekajte malo.
Pogledajte.
To je naš balon!
Budite pažljivi, gdine Spilet.
Stvarno je dobra sreća što smo pronašli ovo.
Zakačilo se na granu.
Ne mogu da ga dohvatim. - Još samo malo.
Polako, polako. - Probaću da ga skinem u jednom komadu.
To je to. - Vucite! - Imam ga.
Nije bilo mnogo teško, zaista.
Ima dovoljno platna za jedra, i konopca za vezivanje.
I možda za neku majicu, ili dve? - To je veoma dobra ideja, Gideone.
Nisam znala da znate da šijete. Hoćete li da mi sašijete i neku suknju od ostatka?
Kako ćemo da odnesemo sve ovo u Granitnu kuću?
Spustićemo ga niz vodu.
Rekom? Eto, sad ste počeli da razmišljate kao mornar.
Ne znam zašto želiš da izgradiš brod, Penkrofte?
Čini mi se da možemo da plovimo morem sasvim udobno i na splavu.
Možda znam da izgradim brod, ali nažalost, malo znam o južnoj hemisferi i nebu.
Imamo kompas i sekstant. Odredićemo kurs pomoću toga.
Ali, nemamo kartu, niti naš položaj.
Možda je bolje da drugi ostanu ubeđeni u našu avanturu.
Saznaće za to, kad tad.
Nemojmo ipak još da im narušimo optimizam.
Drago mi je da vidim da se vas dvojica slažete tako dobro.
Ja mislim da je najbolje nasmejati čoveka kad počne da ludi.
Nije on poludeo, samo je pod velikim pritiskom.
Kao i svi mi.
Pa, plašim se da će neki od nas morati peške kući.
Ti si mornar, gdine Penkroft. Ko bi voleo da ti pomogne?
Trebaju mi dve osobe da upravljam splavom.
Ja ću ostati sa majkom. - Šta je sa vama, gdine Spilet?
Kakva slučajnost. Izgleda da je ovo još jedan od mojih velikih talenata.
Imam nekoliko klupskih trofeja u ovom, samo da znate.
A, poveo bih i mladog Neba. On ima dobra jaka leđa.
Jedan, dva, tri, odgurni se!
Ostanite na sredini reke. - Srećan vam put.
Levo.
Još malo. - Levom stranom.
Izvini? - Kad si na brodu, kaže se "levom stranom", i obrnuto.
Hvala vam, gdine Spilet. Pokušaću da zapamtim to.
Stena sa vaše desne strane, gdine Penkroft. - Vidim je, Nebe.
Budi pažljiv Nebe, prskaš me.
Zašto onda ne ustanete i pomognete nam ovde, gdine Spilet? - Šta?
Muka mi je od toga što se ponašate kao moj robovlasnik.
Svi smo u ovom zajedno.
Ja nisam vaš sluga.
A, i kad bih bio sluga, ne bih bio vaš.
Ne plaši se tog, Nebe. Ja te ne bih zaposlio.
Gospodo, dok god ste na ovom splavu, obojica ste potčinjeni meni.
Zato, dosta sa prepirkom, i začepite vaše labrnje, ili ću vas baciti u tamnicu.
Razumem, kapetane.
Stene, pravo napred.
Pazite!
Nebe!
Nemojte da potonete!
Spilet!
- Potonuo je ispod!
Ne pojavljuje se!
Idem za njim. - Ne, Nebe!
Nemoj i ti da se zapetljaš u konopce.
Nebe, ne! Nebe!
Imam ga! Imam ga! - Spilet!
Još je živ. - Hvala, Nebe. Ti si hrabar čovek.
Mislio sam da neću uspeti da te izvučem odatle, gdine Spilet.
Ja sam mislio da neću opet da vidim nijednog od vas dvojice.
O, ne.
Plivajte prema obali!
Kreni! Kreni!
Upomoć!
- Nebe!
Ne zamerite što ću da vas pitam, kapetane. Da li vas nešto muči?
Oprostite mi, gđo Penkroft, zamislio sam se.
Kako vaš vrat? - Ostaće modrica, ali biće dobro.
Pitam se kako se vi osećate?
Ja? Lepo je što pitate. Dobro sam, gđo Penkroft. Baš dobro.
Kapetane.
Ne osećate se valjda odgovornim za sve nas.
Ne možete biti.
Zar ne osećamo to svi u ovim neobičnim okolnostima?
Da, ali ne tako izraženo kao vi.
Možda je to samo deo moje prirode.
Ili, deo vaše prošlosti.
Vi ste veoma pronicljivi, gđo Penkroft. Ostavimo se prošlosti.
Jer, to je tragedija. Ne možemo da je promenimo.
Kapetane.
Da?
Ništa.
Hvala što ste me spasili.
Kapetane!
Nešto nije u redu. Razbili su se.
Splav.
Džek! Gde si, Džek?!
Nebe!
Gdine Spilet.
Nebe, dolazim!
Gdine Spilet!
Oče!
Nebe! Spilet!
Eno ga jedan od njih!
Živ je!
Imamo vas, gdine Penkroft.
Džek Penkroft, kunem se da ti imaš više života nego mačka.
Šta je sa Nebom i Gideonom? - Tamo je bio vodopad. Ne znam šta im se desilo.
Idite vas dvojica. Ja ću ostati ovde sa Džekom.
Idem i ja. - Ne, ti ostani i odmori se.
Ja ću da idem sa kapetanom, oče.
Probaću da pronađem mesto za prelazak. - Čuvaj se.
Mislio sam da si otišao. - Ne bih te valjda ostavio da se udaviš?!
Nebe, daj mi tvoju ruku.
Povukao bih te sa sobom. - Paziću da ne bude tako.
Evo, uhvati me za ruku. Budi dobar momak.
Ne! Daj mi i drugu!
Ne mogu. - Uradi to!
Drži se!
Dođavola! Imam te.
Nebe!
Jesi li pronašao nešto? - Ništa!
Gdine Spilet!
Ruke počinju da mi otkazuju.
Neću moći još dugo da se držim.
Nećeš ni morati. Ja te držim.
Ne mogu da te izvučem, ali neću da te pustim.
Pa, ovde baš i nije mnogo toplo.
Ne bi nam smetala šoljica čaja.
Nebe!
Gdine Spilet, da li me čujete?!
Ne shvatam zašto me ne pustite, gdine Spilet. Ne možete ništa više da uradite.
Nekako sam se navikao na ovu ulogu heroja.
Ako nemaš ništa protiv, ja ću i dalje da te držim.
Vi ste potpuno ludi, da li znate to?
Samo sam Britanac. Teško je ponekad primetiti razliku, naravno.
Nebe!
Odvućiće nas!
Još smo ovde. Nemoj da odustaješ!
Pomoć je upravo stigla.
Izvanredan tajming, gdine Harding!
Mora da vam izgledamo baš glupo, što se držimo ovako.
Držite se, gdine Spilet.
Sad, uhvatiću vas za levu nogu. Ne pomerajte se. U redu?
Sad izvučite vašu desnu nogu odavde, ako možete.
Polako. Možete li?
Nemoj da ga ispustiš.
Sada ću da vas polako izvučem ovde.
Krenulo je malo. Još malo.
Daj mi sad tvoju ruku, Nebe.
Ne.
Sad vi, gdine Spilet. Dajte mi vašu ruku.
Možete sad da me pustite, gdine Spilet.
Izvini.
Malo sam se ukočio. Nisam to shvatio do sad.
Hvala vam, gdine Spilet.
Nije to bilo ništa. Svako bi uradio isto.
Ne, ne bi svako.
Da, pa... - Hajde.
Vreme je da vas obojicu odvedem kući. - Da.
Kapetane, pronašli ste ih.
Da li je neko povređen?
Ne, samo su promrzli.
Oče, da si samo mogao da me vidiš danas...
Divno je biti kod kuće.
Slušajte me, ja već ovo zovem svojom kućom.
Život na ostrvu ima jednu prednost. Nema opasnosti da umremo od dosade.
Još uvek je dan. Možemo da započnemo gradnju čamca.
Herberte, počećemo izgradnju broda sutra.
Sad je sve što želim, mnogo sati neprekidnog blagotvornog sna.
Dobro rečeno, gdine Penkroft. Ni ja ne bih to rekao bolje.
Šta je bilo, kapetane?
Ne znam, Nebe.
Ovo je čudno.
Šta, gdine Spilet? - Ništa.
Zapravo ništa. Ali, moj dnevnik...
Neke stranice su izmešane.
Kako se to desilo? Čudno.
Da li je još nešto pomereno? Da li nešto nedostaje?
Džek, da li je tvoj zlatni tanjir bio tamo jutros? - Ne znam, ne sećam se.
Ja sam sigurna da je bio tamo. - Mora da je dobio noge, i prošetao.
Sada te molim, pusti me da spavam.
Da li još nešto pomereno? - Da, izgleda da mi nedostaje moja pidžama.
Ne, ostalo je u redu. - Majko.
Gde je privezak od žada koji sam ti dao? - Evo ga ovde.
Ili je bar bio tu.
Izgleda da je pao. - Mislim da nije.
Mislim da je neko bio ovde. Pomerao je stvari, i ostavio trag.
Neko se igra sa nama. Zašto?
Vidi, kapetane... shvatam da je ovo bio veoma naporan dan.
I, da su se dogodile neke veoma neobične stvari.
Ali, siguran sam da postoji razumno objašnjenje za sve ovo.
Zašto komplikujete stvari? Zašto tražite neku misteriju ovde?
Ja ne pokušavam da napravim misteriju od bilo čega, gdine Penkroft.
Možda umišljam, ali bilo je previše čudnih koincidencija
Ne mogu, a da ne pomislim da su sve nekako međusobno povezane.
Povezano je.
Sa našim naporima da odemo sa ostrva.
Ovaj vaš Fantom, ako zaista postoji, mada mislim da ne.
Očigledno želi da ostane sam.
Zašto ne ispoštujemo njegovu želju i odemo odavde?
Možda ste u pravu, gdine Penkroft. Možda ste u pravu.
Brodolomnicima ostrva Tabor...
On plovi. Zaista plovi.
Mislio sam da to nije moguće. Zaista neverovatno.
Izvanredan uspeh, Džoana. - Prekrasan prizor, zar ne, kapetane?
On je izveo malo čudo.
Prijalo bi mu ako bi mu to rekli. - Hoću.
Pogledaj ga. Kao da je ponovo kod kuće.
Osećaš li to? - Dobro plovi.
Odvešće nas kući, Herberte, osećam to u kostima.
Oče, čudovište!
Vidim ga!
Uhvatićemo ga, i skuvati za večeru.
Kad ga Harding vidi na tanjiru, čak će i on priznati da je to samo riba.
Spremi se, Herberte.
Skreni desno!
Drži ga tako.
Imaćemo bogat obrok, dečko. Proveri da li je konopac osiguran.
Šta su naumili? - Ne znam.
Šta god da je, veliko je, oče!
Herberte, ne!
Prevod i obrada: Snajp
Nadam se da ste uživali.