PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
LABORATORNÍ KRYSY
Drazí přátelé.
- Prosím, Iselin. - Díky.
Konečně
po deseti letech nadešel ten den.
Podařilo se nám předčit největšího konkurenta, Müller-Novu.
Nyní jsme vedoucí světovou farmaceutickou společností.
Vyvinuli jsme antidepresivum, které skutečně funguje.
Bez vedlejších účinků.
Tedy téměř.
Je to důvod k oslavě, a proto jste tady.
Jste mi nejbližší.
Jste mí lidé.
Takže děvčata, Odo, Margrethe, děkuji, že jste se o nás chlapce vždy staraly.
- Dík klukům z laborky. - Na zdraví.
Skvělému, tvrdě pracujícímu Philipovi a speciální díky Abdimu.
Našemu Einsteinovi,
který za pět minut dvanáct vyřešil závěrečnou hádanku.
Bez tebe by Philip dosud něco kutil v laboratoři.
A děkuji Iselin, že trpíš svého prací posedlého manžela.
To já bych ti měla děkovat.
Je čas pít.
Je čas se bavit.
A do nekonečna se chlubit. Protože si to zasloužíme.
Ano. A potom si dáme jelena.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Chudák Arthur Müller. Německý bastard.
Řekl jsem, že do prosince to bude na trhu,
a myslel jsem, že vybuchne.
Tu chvíli miluji.
Když se na někoho díváte
přesně ve chvíli,
kdy mu dojde, že je v háji.
Hele, Odo.
Poslechni si trochu korporátního moudra.
- „Edmundova tři přikázání“. - Jo.
Vždy musíš být ta nejchytřejší.
Zadruhé. Nikomu kromě sebe nevěř.
A zatřetí. Vždy se ujisti,
že kapesník v kapse ladí s kravatou.
Ale nezapomeňme, kdo je tady skutečný génius.
Takže...
na Abdiho.
- Už dost s těmi přípitky. Dost. - Ne.
V životě jsem potkal spoustu chytrých lidí,
ale tobě se nikdo nevyrovná.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Ale Edmunde...
mohli bychom to... vidět?
Ale jistě, že to můžeš vidět.
Už jsem se bál, že se nezeptáš.
- Ne. - Ne.
Dobře. Už stačilo.
- Jo ty myslíš ten prototyp? - Ano.
Jistě, že ho můžete vidět.
- Mám ho přinést? - Ano.
Jo? Fakt ho chtějí všichni vidět?
- Ano. - Dobře.
- Je pryč. - Cože?
Ten prototyp. V pět jsem ho dal do trezoru a je pryč.
- Jak... - Mysli!
- Kdo tady od té doby byl? - Nikdo. Jen vaši hosté.
Do prdele. Někdo musel získat kód.
A potom po večeři...
se vplížit do mé kanceláře.
- Musel to být jeden z hostů. - Ano. Jeden z těch, co jedli jelena.
Je to moc chutné.
Na zákusek si počkáme.
Prototyp zmizel.
Dělá si legraci.
Žertuje.
Myslím, že ne.
Než jste přijeli, schoval jsem ho.
Bill mi potvrdil, že od té doby nikdo nevstoupil. Nikdo.
Jen vás pět.
To znamená, že jeden z vás zná kombinaci.
- To není možné. - Musí existovat jiné vysvětlení.
Určitě jsi ho dal do trezoru?
Bille, budeš je muset prohledat. Tak... Udělej to.
Omlouvám se, ale nikdo neodejde, dokud to nevyřešíme.
Margrethe, mohla by ses postavit?
Ano, jistě.
Teď ty.
Hledej, příteli.
Ale na tvém místě bych se zaměřil na...
Cože? O čem to mluvíš?
- Nic jsem neukradl, ty šmejde... - Fajn.
Tak jistě nebude vadit, když se podíváme. Že, Abdi?
Tak prosím, Bille. Nespěchej.
Edmunde, já s tím nemám nic společného.
Poslední měsíce jsme se vídali denně.
Ano, já vím. Ale i tak...
Dobře. Ať to mám za sebou. Prohledej mě.
- Víš co, Edmunde, to není... - Je to nutné.
Edmunde.
Edmunde?
Já to udělám. Jen...
Prosím.
Museli to schovat u sebe v pokoji.
Všechno musíme prohledat.
Jeden z vás si myslí, že je chytřejší než já.
Kdo je to? Kdo si myslí, že je chytřejší?
Kdo si myslí, že je tak chytrý?
Svlékněte se.
- Ne, to je příliš... - Všichni. Hned.
Oni se smějí.
Okamžitě se svlékněte do prádla.
Když to jinak nejde, tak dobře.
Zacházíte daleko.
Já se nebudu svlékat před... Já... Neudělám to.
- Něco skrýváš? - Ne.
Dobře. Tak se svlékni.
Edmunde.
Počítej do deseti. Pak se nadechni.
Lituji. Jiná možnost není.
Edmunde.
V tuto chvíli nikomu nevěřím.
- Ne. Co to děláš? - Uklidni se, okamžitě.
Musím to udělat.
Edmunde, já tě miluji. Nikdy bych tě neokradla.
- Nemyslíš, že ano, co? - Nemám na vybranou.
To je skutečně přehnané, Edmunde.
- Máš... - Můžete být potichu? Prostě... Ticho.
Nic.
Edmunde.
Prosím. Musím jít domů.
Můj pes je tam sám.
Bude to v soukromém křídle.
Prohledám to detektorem kovů. To bude nejlepší.
Edmunde.
No tak. To už stačilo.
Edmunde, to je šílenství. To vidíš, že? Naprosté šílenství.
Všichni do laboratoře. Hned.
Honem, žádné hlouposti. Do výtahu.
- Musím domů za psem. - Můžeš už o něm přestat?
Vrátíš nám aspoň oblečení?
- Vážně... - Za chvíli bude po všem.
Nechám vás tam do konce života.
Nebo dokud někdo neodemkne zámek zevnitř.
Stačí naťukat novou kombinaci.
- Osm kouzelných čísel. - Která jsou?
V tom je ta legrace. Stejná jako čísla mého trezoru.
Vím...
Vím, že jeden z vás tu kombinaci zná.
- Co je tak legrační? - Nic.
Jsem jen ohromen.
Je to dost důmyslné řešení. To se mu musí nechat.
Důmyslné? Je to dost vážné.
Nebojte se.
Philip jen dostane malý tik, když je ve stresu.
Malý tik?
Proč jsi ve stresu?
Chceš se k něčemu přiznat?
Poslouchejte... Musíme to vyřešit.
Někdo z vás okradl společnost.
Musíme zjistit kdo.
Ale vážně... Jasně že to byla ona. Slečinka kudrlinka.
Cože? Ne.
- Vím, co jsi zač. Všichni to víme. - Co jsem?
Spíš s Edmundem. Ježíši Kriste, mám přece oči.
- Nevinně vypadáš, ale já to vím. - S Edmundem jsem nespala.
A žádný prototyp jsem neukradla. Ani nevím, jak vypadá.
A mimochodem,
jsi-li tak přesvědčená, že ti manžel zahýbá,
je to motivem k jeho okradení.
- Dobrý postřeh. - Tak teď posloucháme tu sexbombu?
No tak. Edmundova vlastní osobní asistentka.
Jako bys popisovala sebe před 40 lety.
Ty zasraná...
Mohla bys konečně otevřít ty dveře? Pusť nás odtud.
Já to nebyla.
Mohly byste se obě uklidnit?
Musíme to vyřešit.
Stalo se to před tím, než jsme usedli ke stolu.
Je to tak?
- Tak neviděli jste něco podezřelého? - Jo, šla k Edmundovi do kanceláře.
Mlč! Nic takového jsem neudělala.
- Už to dál nevydržím. - To nic.
Pamatujte, že jsem tu jediný s vlastnickým podílem v Alpha-Vitě.
K sabotování společnosti nemám důvod.
- A co ty? - Co já?
Malý Einstein, který vyřešil hádanku, která učinila Edmunda boháčem.
Udělal z tebe partnera, jak slíbil?
Jestli tu má někdo motiv, tak jsi to ty!
Jsi jen zahořklý, že jsem to vyřešil já a ne ty.
To je mi jedno. Nikdy jsem ti nic nezáviděl.
Celý minulý týden jsi brečel v kanceláři.
Tvrdil jsi, že jsi odvedl práci a jemu se dostává uznání. Je to tak.
Dobře.
Přiznávám, že nejsem Abdiho fanda.
Ale jemu se to podařilo jen díky mé předchozí práci.
Ale prosím tě!
Vše jsem musel zahodit a začít od začátku.
Všechny tvé výpočty byly k ničemu.
Všechny tvé úsudky byly několik let zastaralé.
Do prdele!
Hoši.
Přestaň!
Philipe, co jsi to udělal?
Abdi? Abdi!
Prohlédl jsem to.
Musí to tu být. Okna ani dveře nikdo neotevřel.
- Ano, já vím, ale... - Ale?
Možná to spláchli.
Prověřil jsi je pořádně, když jsi je nabíral?
Ano, ale jen Abdiho a Odu. Ostatní tu byli už od začátku.
Zopakuj to.
- Všechny zkontroluj. - Fajn.
- I vaši ženu? - Ano.
Nech ho. Zasranej idiot.
Co když umře?
Co když umře a je zloděj?
V tom případě jsi zabil naši šanci na útěk.
- Přestaňte. - Nebude to dlouho trvat.
Umřeme.
Bude nás tu držet navždy.
Ne.
Je to jen výbuch vzteku. Brzy se uklidní.
Edmund by nikdy čtyřem nevinným lidem neublížil.
Ale ano.
Pro peníze udělá cokoli.
Ty to víš, Margrethe. Přežila jsi masakr v roce 1999.
Co se stalo v roce 1999?
Ztratili jsme dost peněz. Špatně jsme investovali v Africe.
Bylo to zlé, zbylo jen zoufalé rozhodnutí.
Edmund nabídl pracovníkům nákup podílů ve společnosti.
Někteří investovali celoživotní úspory.
Pak vyhlásil bankrot.
Po šesti měsících začal znovu.
Vlákal vlastní lidi, aby nesli následky.
Minimálně dva spáchali sebevraždu. Edmund jim nešel ani na pohřeb.
Ježíši.
Edmund není, za koho ho máte.
Podívejte se mu do očí
a uvidíte čistou, neposkvrněnou chamtivost.
Edmund je tvrdý, ale není žádná příšera.
- Je štědrý a pozorný. - Pozorný?
Proto mu Margrethe připomíná narozeniny ženy?
Kupuje mu i dárky.
Víte, že mám pravdu. Pro Edmunda jsme jen pokusní králíci.
Nemohl by se ten provinilec už přiznat? Musíme se odtud dostat.
Musíme zjistit, kdo měl motiv.
Sexbomba je určitě podplacená Müller-Novou, aby ten prototyp ukradla.
Ale ten motiv...
Motiv máme všichni. Iselin, skutečně,
jestli někomu záleží na penězích, tak tobě.
- Mně? - No tak.
Edmund je o 15 let starší a není to žádný George Clooney.
Chceš tvrdit, že sis ho vzala pro jeho povahu?
Ano.
- Skutečně? - Ano.
Pro mě to je George Clooney.
Miluji ho a on mě. Na penězích mi nikdy nezáleželo.
- A přesto ti nevěřil... - Ty buď zticha.
Do prdele.
Braathene.
Edmunde. Podívejte se na to.
- Musí to jít jinak... - Už toho mám dost.
Přiznejte se, nebo vás zabiju.
Ne?
Bille. Pusť plyn.
Edmunde, já... To nemůžeme udělat.
- Udělej to. Hned. - Nemůžeme...
Edmunde.
Za pět minut budete mrtví.
Vrať se, Edmunde!
Edmunde.
Bože. Panebože.
Eddie, vrať se!
Eddie!
Umřeme. Bože!
Byl to on. Byl to Abdi.
To nevíme.
Zemřeme a je to tvoje vina.
Abdi. Abdi, probuď se.
Edmunde!
Prosím...
Prosím, probuď se.
Abdi, prosím, probuď se.
Prosím, probuď se!
Abdi, prosím!
No tak, musíš se probudit.
Lidi, podívejte!
Každý dostane kousek papíru.
Každý na ten svůj napíše kombinaci.
Zloděj napíše tu správnou,
potom je zamícháme a vyzkoušíme je.
Dostaneme se ven, aniž bychom zloděje udali.
Ne!
Budu tu stát a koukat, jak umíráte. Mě nikdo okrádat nebude.
Ty zabiješ svou vlastní ženu?
Edmunde.
Edmunde!
Drahá? Drahá. Je po všem.
Byl to Arthur Müller, že?
Nemohla jsi ho dostat ven z budovy, tak jsi ho ukryla.
Kde?
Už jsem na to přišel. Když jsem pro něj...
šel do trezoru,
zjistila jsi, že se to provalí, že?
tak jsi ho spláchla do záchodu.
Mám pravdu?
Müller-Nova je jen o půl roku za vámi,
tak mě napadlo, že by je potěšilo, když...
ten prototyp alespoň zničím.
Ale to je nesmysl!
Vyrobíme si nový prototyp. Müller-Nova nás nikdy nedožene.
Buď ráda, že mi na tobě záleží.
Nemohu uvěřit, že jsi to udělala po tom všem, co jsme prožili.
Proč, z pomsty? Kvůli tátovi, který před 20 lety zemřel?
Ano, vím, kdo to byl.
Bill zjistil, že jsi přijala příjmení po adoptivních rodičích.
Proto jsme tě neodhalili.
Můžeš mi sebevraždu otce dávat za vinu, ale já jsem ho nezabil.
Špatně investoval a...
- nemohl se smířit s následky. - Ne. Ty jsi ho podvedl.
Podvedls vlastní zaměstnance. Dali ti vše, protože ti věřili.
To neměli.
Odpustí ti Iselin, žes ji málem zabil?
Ale jistě.
Pár drahých dovolených a budu zase George Clooney.
Jsi velmi důmyslný.
V práci i po práci.
Ale co se týká našich nočních dobrodružství,
ty ti bude Iselin odpouštět jen velmi těžce.
Naštěstí se o nich nemusí dovědět.
Když jen prostě zapomeneme na to, co se tu dnes večer stalo.
Sbohem.
Pozdravuj tým v Müller-Nově.
Poslední obejmutí?
- Víš, Edmunde. To není... - Je to nutné.
Jsi chytrá.
Ty jsi ale chytrá.
Bože, ty jsi byla dnes večer chytrá.
Ale nejsi tady ta nejchytřejší.
Táhni k čertu.
Podívej se!
Ta malá hadice ho měla u sebe.
Ale, lásko... Jen jsem to hrál.
Nikdy jsem ti nechtěl...
- Co? - Vlez do klece.
Iselin, já...
Je mi to moc líto.
- Vlez do klece. - Dobře.
Dobře.
Měli bychom se zhluboka nadechnout, Iselin. Protože...
Je... Je mi líto... Že jsem...
Že jsem to nechal zajít tak daleko, ale...
Já...
Lituji, že jsem zašel tak daleko. Ale bylo to nutné. Chápej.
Když se nad tím zamyslíš.
Teď už to hoďme za hlavu.
Sedneme si spolu a popřemýšlíme o budoucnosti.
Pusť plyn.
Iselin. Já tě miluji.
- Skutečně? - Ano.
Dobře.
Změnila jsem kombinaci. Osm čísel.
Datum mého narození. Den, měsíc, rok. Jednoduché.
Miluješ-li mě, znáš to datum.
Datum.
Do prdele.
Kurva.
Překlad titulků: Roman Placzek