Som barn var mina föräldrar mina första hjältar.
Men sen blev livet mer komplicerat.
Det där är en kaiju. Ingen hjälte, men inte heller en skurk.
Där är han ju. Det där är vår hjälte.
Ultraman.
I 30 år skyddade han oss.
Han använde sina krafter för att skydda oss alla.
Han kallade det att upprätthålla balansen. Jag kallade det coolt.
Men att vara en hjälte, en idol, en ikon, det är inte som du tror.
Det är du som måste göra de svåra valen, avgöra vem som betyder mest.
Men det är inte det svåraste jobbet. Det svåraste jobbet...
Jag hade ingen aning förrän det var min tur.
- Schuwatch! Jag är Ultraman! - Ultraman, vi måste kolla grytan!
Mina, statusrapport.
Temperaturen är stabil, men det måste röras om, professor Sato.
Vad tror du?
Tio minuter till.
Ja, tio minuter till.
- Vad tittar du på? - Ingenting.
Ultraman! När du har räddat din pappas gryta
kan du flyga hit och rädda ditt lag!
Här kommer Matsui!
Tigers ligger under. Du ska nog lämna din mamma ifred.
- Inte idag, Gomora! - Ultraman, använd din kraftsköld!
För stark. Orkar inte stå emot.
- Distrahera med Ultra Slash! - Undan, monster!
Ultraman! Det är din färgtimer.
Fokusera, annars återgår du till mänsklig form.
Kenji. Ultramans viktigaste uppgift är att hitta balansen.
Förstår du?
Du, ge mamma en pannduns.
Här kommer kastet.
- En lång boll ut över mittfältet. - Ja! Matsui!
Ja, han är rätt bra. Synd att han spelar för Giants.
Kom igen. Han är ligans bästa spelare.
Ljudattack!
Nej! Få det att sluta!
Kenji, om du kunde vara vem som helst, vem skulle du välja?
Matsui eller Ultraman?
Det är en stor fråga för en sån liten pojke.
KAIJU-VARNING
Inkommande samtal från dr Onda.
Emiko. Hayao...
...slår ut vårt försvar. Din familj, min familj, är i fara.
Gigantron kommer. Gigantron kommer till er.
- Jag går. Stanna här med Kenji. - Gå inte, pappa.
- Snälla, stanna! Titta på matchen med oss. - Jag är tillbaka före sjunde omgången.
Lovar du?
Pappa.
Hej, Kenji, det är pappa. Du är arg på mig. Jag fattar det.
20 ÅR SENARE
Jag vet att det inte var ett lätt val att lämna ditt liv bakom dig.
Los Angeles, Dodgers, miljontals fans som beundrar dig.
Men det jag ber dig om är större än baseboll.
Världen behöver att du blir nånting...
PRESSKONFERENS 30 MINUTER
...mer.
Förlåt, din mamma var bättre på det här. Men jag finns här för dig.
De senaste veckorna har ett namn dominerat rubrikerna
kring ett historiskt ögonblick inom baseboll.
Om bara tre dagar välkomnar Giants fans en legend till New Tokyo Dome,
när Ken Sato återvänder till sitt födelseland.
Välkomna honom tillbaka till Japan, den senaste medlemmen i vår Giants-familj,
Ken Sato!
- Ken! - Tack för att ni väntade.
Okej, vem är först ut?
Jag gör det för fansen.
Allt handlar om grunderna.
Nej, jag sa att jag är världens bästa levande spelare.
Otani kan säga vad han vill.
Det var rart sagt. Tack.
Baseboll är allt jag har.
Benbuljong och vetegräs, mannen.
Mannen. Mannen. Mannen!
Rookien? Det här är inte knatteligan, mannen.
Amerikanska spelare är annorlunda.
Hur anpassar du dig till den japanska spelstilen?
Itow-san, inte sant? Baseboll är baseboll.
Ken Sato-showen är sig alltid lik. Här, i USA, var som helst.
Mr Sato, varför återvände ni till Japan?
- Ursäkta, men hur var namnet? - Ami Wakita.
Vänta lite. Det är väl du som hejar på Tigers?
Frågan är inte vem jag hejar på, mr Sato.
Frågan är varför ni, strax före er första ligatitel,
väljer att börja om från början.
Enligt vissa beror det på känslomässig stress.
Det här är baseboll, ingen syjunta.
Hör ni! Var snälla mot varandra nu. Jag svarar gärna på frågan.
Miss Wakita, fortsätt.
Tack.
Vissa menar att landsflykten berodde på förlusten av er mor.
Att det rörde sig om oavslutade familjeaffärer.
Kenji.
Jag ber om ursäkt, miss Wakita. Tyvärr måste jag till ett fanevenemang.
Men vi ses om några dagar, och jag lovar att bjuda på en rejäl Ken Sato-show.
Kram på er!
- Neronga attackerar Akihabara. - Satan.
- Sato! - Hej, tränare Shimura.
Du kan inte charma mig.
Det finns ingen plats för Ken Sato-showen i mitt lag.
Du, jag fattar. Ni har haft några tuffa år.
Men jag är här för att hjälpa till. Låt mig styra. Vi vinner några matcher
och får tillbaka laget till toppen, där det hör hemma.
Ser du? Det där är ditt problem. Ingen ödmjukhet.
Det krävs mer än attityd för att bli en Giant.
Jag slutade tro på jättar för länge sen.
Du måste få Neronga härifrån med så lite skador som möjligt.
Lägg av, Mina! Jag gör så gott jag kan.
Okej...
Sluta. Varför måste du göra det så svårt? Stick härifrån, bara.
Okej, jag försökte det enkla sättet.
Ja! Hur häftigt var inte det där?
Hallå? Inga applåder?
Ultraman! Sluta stajla och gör ditt jobb!
Jag gjorde ju det.
- Mår du bra? - Definiera "bra."
Ken, se upp!
Det här är Kaijuförsvarsstyrkan. Evakuera området omedelbart.
Hallå, det är lugnt. Jag höll precis på att avsluta.
Du har blivit varnad förut. Du är inte en auktoriserad regeringsagent.
Evakuera omedelbart, annars blir du omhänder...
Jäklar! Är det så det går för auktoriserade regeringsagenter?
- Oj då. - Ken, få kontroll på situationen.
Elödlan började!
Din puls stiger. Du vet vad som händer när Ultraman blir stressad.
- Nej, påminn mig. - Färgtimern ändras, krafterna försvinner.
Toppen.
Vi avbryter för en direktsändning från ännu en kaiju-attack i centrala Tokyo.
Gör nåt!
- Ringde han? Han kommer att ringa. - Ja, han ringde.
Suveränt. Herregud!
Visst, kom till Japan, hjälp din pappa, rädda världen.
Det blir jättekul.
Ken, KFS tycks använda övervåld.
Vill du återvända till striden?
Vet du vad? Jag stämplar ut för i kväll. Låt KFS ta hand om det.
PAPPA
- Då var det dags för lite skuldkänslor. - Han har lämnat 10 meddelanden.
Kenji! Du har ett ansvar. Du måste tillbaka.
Nej, tack. Jag har fått nog med stryk i kväll.
Inga samtal, Mina. Jag behöver lite egentid.
- Efter intervjun med miss Wakita, förstås. - Kvinnan från presskonferensen?
Ja, Ken. Kvinnan från presskonferensen. Och du är en timme sen.
Jag hörde att du är bra på att undvika svåra frågor.
Nudlarna är grymma. Vill du ha?
- Det är bra, tack. Får jag spela in? - Gör din grej.
Du har haft en imponerande karriär.
Guldhandsken, Silversläggan. Te?
- Ändå har du aldrig vunnit en ligatitel. - Oj! Du spar inte på krutet.
Det är bara en observation.
"Bara en observation." Visst.
Många bra spelare har aldrig vunnit några titlar.
Ja, och vissa säger att du är bättre än alla andra.
"Vissa"? Du har väl sett mig spela?
Ett slaggenomsnitt på .420, 624 stulna baser.
Men?
Men personlig statistik vinner inga ligatitlar.
- Det är alltså mitt ego som hindrar mig? - Det sa jag inte.
- Och jag vill inte prata om statistik. - Så varför pratar vi om statistik?
För att spelare hellre pratar om statistik än om sig själva.
- Jag pratar gärna om mig själv. - Toppen. För jag vill veta varför.
Varför du undviker intervjuer och håller lagkamraterna på avstånd,
och varför du lämnade en stad som älskar dig för att...
Man ska doppa nudlarna i såsen, vet du.
- Jag gör saker på mitt sätt. - Okej.
Vi backar bandet lite. Jag frågade om din mamma förut.
Då var det dags.
Ni flyttade till Los Angeles när du var ung, din far stannade kvar.
- Det kan inte ha varit lätt. - Pappa var inte så närvarande när...
Blev du retad för hur du pratade? Hur du såg ut? Vad du åt?
Man lär sig snabbt att de pratar om en hur som helst.
Så man ger dem nåt annat att prata om.
Får jag använda det?
- Chiho! - Mamma!
Vad gör du?
Schuwatch!
- Nej. Inga barn på bordet. - Herregud, jag är så ledsen.
- Min mamma skulle passa henne. - Vet du vad? Du är jättesnygg.
- Ultraman är bäst! - Gå ner nu!
DR ONDA - BEFÄLHAVARE FÖR KFS
KAIJUFÖRSVARSSTYRKANS HÖGKVARTER
Ni har alla förlorat kollegor, vänner
och familjemedlemmar i förödelsen som orsakats av den hemska kaiju-plågan.
Jag har känt er smärta, er förlust, och jag frågar mig själv varje morgon
hur jag kan förhindra att det händer igen.
Men våra gemensamma uppoffringar har inte varit förgäves.
Idag har vi nått en milstolpe.
Och tack vare era modiga ansträngningar
kommer snart våra familjer, och alla andra familjer i vårt land,
kunna leva i en bättre värld, en säkrare värld.
En värld utan rädsla.
Gamnästet, det här är Blackjack 73. Vi är på väg med paketet. Kom.
Uppfattat, Blackjack 73. Beräknad ankomsttid?
Åtta timmar och 30 minuter. Kom.
Uppfattat. Vi ser fram emot er ankomst. Klart slut.
Ja!
Så ska det se ut!
Ken, du tycks ha fått en sträckning i axeln under striden.
- Det är tacken för att jag räddar liv. - Ken, det är din plikt att rädda liv.
Jag föredrar att rädda min arm och låta KFS ta hand om alla kaiju.
Du vet vad som händer när du överlåter det till KFS.
Ja. Jag tar en dubbelburgare och en chokladshake, och får en god natts sömn.
- Sluta försöka vara min mamma. - Det här är min programmering.
Kokosvatten? Mina, slängde du ut mina exklusiva läskedrycker?
Sunda val, sund kropp.
Det smakar som en fis.
Ken, du kanske ska överväga att ta en paus?
- Från att dricka fisar? - Från basebollen.
Sluta med det enda som gör mig glad? Ursäkta, men nej.
Tv, tack.
Mer förödelse idag när KFS och Ultraman kämpade mot Neronga.
Som ett vittne sa...
Jag älskar Ultraman. Det har jag alltid gjort.
Han har gjort så mycket bra genom tiderna.
- Tack, medborgare. - Men han har varit borta i flera månader.
Och nu när han är tillbaka är det som om han inte bryr sig.
Se bara.
Jag ville inte ens ha jobbet. Och nu ger sig alla på mig.
Shimura, KFS, gamla tanter.
Kan vi inte bara låta Ultraman vila lite?
Ja, självklart.
Jag ser fram emot att se dig spela ikväll. Jag är så stolt över dig.
Vem är nummer ett?
Jag hoppas att du finner dig till rätta i Tokyo.
Jag vet att du inte ville det här, men du gör nånting bra.
Med sin skada behöver din pappa dig.
Jag hoppas bara att ni två kan hitta en balans.
Jag kommer alltid att heja på dig.
Även om du spelar för Giants.
Fortfarande inga iakttagelser eller signaler från hennes gps-enhet?
Nej, Ken, jag är ledsen. Dessvärre förmodas hon fortfarande vara...
Du gjorde allt du kunde.
- Mina, kan du spela upp en gammal match? - Självklart, Ken.
- Kom igen, Kenji! - Snyggt!
Kenji!
- Jag gjorde det! - Det var fantastiskt!
Helt otroligt hur långt du slog den!
Allstars!
Välkomna, alla basebollfans, till premiären,
och en match mellan era Giants och gästerna Swallows.
Wakita, jag hörde att du fick en intervju med Sato.
Vi är många som gärna höra mer om det.
Vet du vad, Kubo? Det här är baseboll, inte en syjunta.
Jag hörde din kommentar på presskonferensen.
Man känner spänningen i luften.
Vi har 42 000 fans här ikväll, och arenan är fullsatt.
Alla väntar på att få se Ken Sato för första gången,
och är nyfikna på vad han kan tillföra Giants lag.
- Min första match med Ken Sato! - Det där är värt mycket på eBay, rookie.
Kom igen, le. Jag ska få dig att framstå som ett geni.
...högerfältaren Ken Sato!
Sato! Sato! Sato!
Åh, Kenny, tråkigt att höra om axeln.
Det gör så ont i mig.
- Strike ett! - Kom igen. Allvarligt?
Jag antar att "legender" också är mänskliga.
Kom igen, Sato!
Strike två!
- Tänk dig en japansk version av honom. - Snart får du smaka på mitt slagträ!
- Jaså? Vill du slåss? - Okej, lägg av nu!
Gamnästet, det här är Blackjack 73. Beräknad ankomst om 10 minuter.
Botten av första omgången, två strikes av Sato, och han ser inte glad ut.
Och nu verkar det som om Ken Sato tänker prova nåt nytt.
Han byter till att slå högerhänt. Jag har aldrig sett nåt liknande.
- Och det är en grand slam! - Ja!
- Sato fick på en kanonträff. - Ja! Kenji!
KAIJU-VARNING
Herregud.
Blackjack 73, stig och gira vänster...
Titta!
Herregud.
Gigantron.
Lystring! Bege er omedelbart till närmaste nödutgång.
Jag upprepar. Bege er till närmaste utgång.
Det här är inte en övning.
Hallå!
Där fick du för att du sabbade min match!
Tusan också.
Skicka upp alla stridsflygplan. Döda Gigantron.
Och hämta paketet.
Vad tusan?
Ken, du såg vad KFS gjorde med Neronga.
De dödar Gigantron om du inte hjälper till.
KFS Blå 14, målet i sikte.
Gamnästet, vi närmar oss... Ser ni det här?
Hejsan! Gigantron flyger härifrån nu, så typ...
Ni kanske ska vända och flyga hem.
Om Ultraman lägger sig i har ni tillstånd att använda dödligt våld.
- Så går det när jag försöker vara god. - Det är meningen att du ska vara god.
Mr Gigantron!
Om du ger mig den där, vad det nu är,
kanske de där flygplanen lämnar dig i fred.
Gamnästet, Gigantron är inom missilavstånd. Låser på målet.
- Avvaktar. Ultraman är tillbaka. - Snälla! De kommer att döda dig!
- Missilerna är låsta på målet. - Ultraman kan bli skadad om vi skjuter nu.
Jag struntar i Ultraman.
- Kommer paketet att överleva explosionen? - Ja, sir.
- Så skjut! - Uppfattat. Eld!
Fara. Vidta undvikande...
Ken. Är du okej?
Nej... Nej, nej, nej!
- Mina! Nödanalys. - Skannar efter skador.
Ken, det här är väldigt underligt. Enligt mina data har du en...
- En extra puls? - Nej, det är inte min puls.
- Herregud! Är det där...? - Japp, det är jordens undergång.
- Mår den bra? -"Hon", Ken. Ungen är en hon.
Andningen verkar vara normal. Reflexerna okej.
- Pulsen verkar lite hög, men... - Ut med de dåliga nyheterna, bara.
Jag har inga specifika data om kaiju-ungars fysiologi.
Vänta lite, ursäkta...
Programmerade inte mamma och pappa in allt de visste om de här sakerna i dig?
Hon är ingen sak, Ken. Och vi har aldrig sett en kaiju-unge.
- Det har ingen gjort. - Toppen. Du var till en enorm hjälp.
Jag skulle ha frågat Siri istället.
Det var inte jag som tog hem en gigantisk kaiju-unge.
Vi måste komma på nåt.
Toppen.
- Varför byter hon färg? - Du kanske ska fråga Siri.
Börja inte, Mina.
Om jag måste gissa skulle jag säga att hon har präglat på dig.
Nej, nej, nej! Menar du...?
Ja, Ken. Hon tror att du är hennes mamma.
Jag är inte skapt för det här. Jag har ett liv, en titel att vinna!
Man gör nåt snällt, och nu är jag barnvakt åt nån rosa ödlesak!
- Vi måste få den härifrån. - Vart föreslår du att vi tar henne, Ken?
- Vi tar henne till Kaijuön! - Dessvärre vet ingen var den ligger.
Varken dina föräldrar eller KFS lyckades hitta ön.
Ken, det är inte läge att byta skepnad nu.
Hej.
Vad tusan var det där?!
- Hon är rädd för dig. - Rädd för mig? Hon är 6 meter lång!
Hon känner inte dig. Hon känner bara Ultraman.
- Mina! En inneslutningsenhet! - Vilken?
Den största!
Jisses.
Ken, det finns bara en person som kan hjälpa dig.
- Åh, nej! Nej! Föreslog du precis... - Förlåt, Ken. Jag har redan ringt.
Kenji, det är din far. Är du där? Hallå?
Herregud. Det kläcktes.
Genomsök området. Hitta ungen och för den till mig levande.
- Kenji. - Pappa, hej! Läget?
- Vad tyckte du om matchen? - Tack och lov. Är du oskadd?
Javisst, jag mår... bra. Det var en svår strid.
Jag är lite öm och återhämtar mig fortfarande, men...
Vad var det där?
Det var...
Det är festen där nere.
Den mest magnifika varelsen på jorden har dött. Den sista av sitt slag.
Och du har fest?
Den där magnifika varelsen slet nästan huvudet av mig, pappa.
Jag har knappt sett dig på 20 år.
Du valde den här staden och faktiska monster framför oss.
- Nej. - Sen blir du skadad, pallar inte mer.
Och jag får åka hem och städa upp i din röra som...
Ultraman!
Och jag gjorde det bara för att mamma bad mig.
Men du oroar dig mer för monstret.
Typiskt.
Nej, jag ville bara... skydda dig.
Men det gjorde du inte. Du lyssnade inte ens.
Svara ärligt nu.
När mamma försvann, letade du ens efter henne?
Vi delar smärtan av denna förlust, Kenji.
Jag ska lämna dig ifred.
För tusan, Ken.
Hon lugnade sig en stund. Sen började hon om.
Ja, jag hör det!
- Hon är fortfarande rädd för dig, Ken. - Det menar du inte?
Hallå! Hejsan!
Vi provar det är.
Före.
Efter!
Före.
Efter!
Före.
Efter!
Före.
Ser du? Det är jag.
- Vad är det nu? - Jag tror att det är hennes mage.
Hon är nog jättehungrig.
Ser jag ut att ha nån aning om vad en jätteödleunge äter?
Mina, ge henne nåt innan hon mosar en bil till.
Självklart, Ken.
Läckert. Havregryn med smak av lönnsirap och farinsocker.
Ryggbiff.
Kom igen, prova.
Hallå! Så gör man inte.
Sluta på en gång! Nu ligger du risigt till, unga dam.
Va? Vad är det nu?
Vad tusan var det där?
Ungen tycks ha förmågan att ekolokalisera sitt byte.
Okej, okej! Vill du ha fisk? Jag fixar fisk.
Jag fixar det.
Varsågod. Här kommer frukosten.
Strax: KFS-styrkorna fortsätter sitt sökande efter Ultraman.
Samt hur man gör sin tonkatsu extra krispig.
Vad i...?
Jisses.
Så vidrigt.
Den där stanken.
Herregud!
Det stinker så illa!
Jag åt för många munkar.
Ken, jag vet att du är utmattad, men du har en match idag.
Efter igår kväll? Glöm att vi spelar idag.
Trots striden är stadion säker, och vi kommer att spela matchen.
Självklart. Självklart ska vi spela ändå.
- Vad ska vi göra med ungen, Ken? - Vi ska inte göra nånting.
Du får se till att komma på nåt. Var lite kreativ, Mina.
Du är ju en toppmodern superdator.
Studier visar att detta inte är hälsosamt för barn.
Tv:n, den ultimata barnvakten. Men inte den här skiten hela dagen.
Jag vill inte att den där dumma låten fastnar.
Och ännu en strike. Sato ser helt utmattad ut.
Och nu utbyts en del hårda ord mellan Sato och Swallows catcher.
Åh nej! Ett sånt här bråk har vi inte sett på länge.
Samtliga spelare är ute på planen. De slåss vilt...
Ken, vi har nåt att visa dig.
Jag behöver goda nyheter, Mina. Säg att du hittade Kaijuön.
Nej, Ken, men ungen har en överraskning åt dig.
Herre, min skapare... Vad är det där för stank?
Man kan inte mata en 6 meter lång unge med ett halvt ton fisk
utan att vara beredd på en stor hög med...
Apropå det måste vi diskutera en sak.
Tills jag hittar Kaijuön måste vi uppfostra henne.
Mina, jag har en hel säsong av baseboll framför mig. Jag klarar inte av det.
Du tog hem henne, och nu är hon ditt ansvar.
Hon dör om du inte tar hand om henne.
Det blir inte lätt, men jag gör mitt bästa för att hjälpa till.
Vi måste mata henne, tvätta henne, utveckla en strategi för toabesöken.
Du måste lära dig de fem grundpelarna. Linda, sidoläge, hyscha, gunga, suga.
DAG 1
UNGEN VAKEN
MATCHDAGS!
JAG HATAR MORGNAR
Strike!
Du är bränd!
Sato! Du suger!
DAG 35
UNGEN VAKEN
Du är bränd!
Åk tillbaka till Amerika!
DAG 42
Tio förluster i rad nu.
Det är som om Sato går i sömnen hela den här säsongen.
DAG 65
- Sato passar inte in i japansk baseboll. - Du är bränd!
DAG 71
Halvvägs genom säsongen har Giants det fortfarande motigt,
trots tillskottet Ken Sato, vars uddlösa spel fortsatt är en besvikelse.
Sato!
Mitt kontor. Nu.
Att hota med att sälja mig, Ken Sato, till Tigers?
Ingen säljer Ken Sato!
Jag gör mitt bästa, okej? Herregud!
Jag matar dig, jag torkar upp dina enorma bajshögar!
- Ken? Gråter du? - Nej, jag gråter inte.
Vill du slå några bollar, Ken? Det brukar muntra upp dig.
Ja, det låter bra.
Bit ihop, Ken.
Ja, vännen, kom igen! Du är Ken Sato!
Kom igen! Träffa bollen! Du är Ken Sato.
Kanske lite simulerad terapi? Jag har ett stort urval i min databas.
På riktigt?
- Kanske ringa nån? En vän? - Ja, jag önskar att jag hade en sån.
Hallå, lugna ner dig nu.
- Hallå? - Ami, det är Ken. Ken Sato.
Mr Sato. Hej.
Gäller det mina kommentarer? Min bedömning grundas på det jag ser.
Om ni vill reda ut nånting...
Kan vi bara prata lite? Inofficiellt?
Schuwatch! Där fick du, Gazoto!
Jag är upptagen just nu... Lägg ner den!
Pang! Drönarsvärm!
Det är bara att... Du är den enda som vill prata med mig.
- Jag har ett förslag. Du får fem minuter. - Ja!
Men då vill jag ha en uppföljning. En riktig intervju den här gången.
- Överenskommet. När du vill. - Okej, då är det här inofficiellt.
Snälla Mina, distrahera henne.
- Ken? Är du kvar? - Ja, jag är här.
Så vad är hemligheten? Hur gör du?
Hur jonglerar du allt? Ditt jobb, ditt barn.
Vill du aldrig bara hoppa ut genom ett fönster?
Ken, har du ett hemligt kärleksbarn? För det vore en bra story.
Nej. Jag är bara nyfiken.
Det är inte lätt, Ken. De är små monster ibland.
Mamma!
Men de kan även överraska en. De har helt egna hjärtan och sinnen.
De försöker ta reda på vilka de är och vad de vill.
Och vi är deras enda stöd.
Ofullkomliga och sargade som vi är. Vi har fullt upp med våra egna problem,
och försöker lista ut vilka vi är.
Och vet du en sak? Det är det fina med det.
Jag ser på min dotter ibland och tänker att
jag lär mig lika mycket av henne som hon lär sig av mig.
- Fantastiskt. - Ja, det är de verkligen.
Sänk ner inneslutningsenheten.
Och innan du vet ordet av är hon inte intresserad av leksaker längre,
och ditt hjärta går itu.
Du har nog ingen aning om vad jag pratar om, Ken.
Ken?
Dina fem minuter är slut. Tänker du hedra din del av avtalet?
- Jadå. Imorgon kväll? - Visst.
Finemang. Tonkatsu Tonki. Klockan 19.00? Hej då.
Mina? Ladda en arena. Börja med nån av de äldre simuleringarna.
- Nåt enkelt. - Jag vet precis.
Kom igen, Kenji!
Ganbatte!
Snyggt jobbat, Mina.
Okej, så här.
Upp med armbågarna.
Gör dig beredd. Okej, här kommer den.
Nej då! Det är okej.
Sånt händer ibland. Det är bara att öva.
Gör dig redo och håll ögonen på bollen.
Ichi, ni, san, boll!
Ja!
Kom igen, tjejen! Vi måste springa runt baserna!
Så här. Kom igen!
Ja!
SKICKAR UT
Vi har väl gott om fisk och Pon de Ring-munkar?
Ja, Ken. Förråden är fulla.
Om hon vaknar, sätt på hennes program. Låt henne dansa till den där dumma sången.
Och om det händer nåt, kontakta mig på den här.
Ken, hon har aldrig varit säkrare. Ha så kul.
Hai, dozo.
Itadakimasu!
- Eller hur? - Otroligt!
- Hittade du precis hit? - Det är en gammal familjefavorit.
Mamma tog med mig hit när pappa var tvungen att...
...jobba över.
Har du pratat med honom sen du kom tillbaka?
Inte direkt. Vi är inte...
Nä.
Ichiro sa att du kunde få djävulen själv att bekänna sina synder.
Det är mitt jobb att få folk att erkänna.
Och du gick med på det här under vår lilla pratstund.
- Tänker du fly igen? - Jag ska försöka låta bli.
Toppen. Så sluta stirra på din klocka och säg varför du inte pratar med din pappa.
Titta vem som är vaken. Vill du träffa pappa?
Varsågod.
Vad sägs om ett mellanmål medan du tittar?
Jösses!
Det du upplever kallas för sura uppstötningar.
Symtomen är halsbränna, illamående...
Åh nej!
- Varför är du så laserfokuserad på mig? - För det är nåt annorlunda med dig.
Jag vet inte vad det är än. Saker du har sagt, saker du inte har sagt.
Men efter alla dessa år så vet jag sånt. Och när jag vet är jag som en pitbull.
- Jag släpper inte taget. - Det låter som min mamma.
Så berätta. Hur är jag annorlunda?
Under vår senaste intervju sa du att barnen gjorde narr av dig.
Att du gav dem nåt annat att prata om.
Du gillade inte vad de sa, men det gjorde dig inget att de pratade.
Fortsätt.
Din mamma var väldigt stöttande, kom till alla matcher.
Men det var nog svårt att din pappa inte var där.
Du ville att han skulle vara där för att rädda dig och skydda dig.
Alla utmärkelser och pengar – du bryr dig inte om sånt.
Det är uppmärksamheten.
Mer än nåt annat i världen vill du att han ska lägga märke till dig.
Titta här borta. Titta på pappa. Han är här.
Så ja. Duktig flicka.
Försiktigt!
Inte bra.
Nej, du måste stanna här.
Begär åtlydnad. Återvänd till den för dig avsedda platsen.
Nej, gör inte så där. Pappa blir inte glad åt alla skador.
Huvudingången forcerad.
Världen exploderar inte bara för att du visar dig lite sårbar.
Fansen förväntar sig inte att du ska vara Ultraman.
Måste du ta det där?
YTTERDÖRR
Herregud! Ami, jag är hemskt ledsen. Det är en familjekris.
Du måste ta hand om dig själv. Coco7 Premium.
Sunda val, sund kropp.
JAG GÖR PÅ MITT SÄTT
Ken, en störning har rapporterats i Daikanyama.
En stor, rosa varelse tycks terrorisera lokalbefolkningen.
Herregud, nej.
- Jag är ledsen. Jag är en usel barnvakt. - Ja, det är du.
Skicka upp attackskvadronen och förbered mitt skepp.
Uppfattat, sir.
Tiltrotor 5, starttillstånd.
Ken, jag har hittat henne. Hon är inte långt bort.
Jag kanske kan nå henne innan... Åh nej!
- Domo. - Arigato gozaimashita.
- Jösses, det är Ultragirl! - Mamma!
- Ville hon inte lägga ifrån sig masken? - Nej, lika envis som du.
Blev det ändrade planer?
Japp. Det får bli en utekväll med mina tjejer.
- Ska vi gå och äta glass? - Ja!
Eller måste vår lilla superhjälte hålla utkik efter...
En kaiju!
Det är okej, mamma. Jag ska skydda dig.
- Schuwatch! - Spring!
Nej!
Okej.
Hallå, kom nu.
Kom till... pappa.
Jag menar... Stanna där, odjur!
Nej...
Mina, vi har en situation. Ungen smälte just Pac-Man.
- Hon har sura uppstötningar. - Får ungar sura uppstötningar?
Var är min unge?
Det smakar precis som en home run.
- Se upp! - Förlåt.
Inte bra.
Var är min unge? Där är hon ju!
- Kom ner nu. Var försiktig! - Jag tror inte att hon lyssnar.
Tack för observationen.
Nej! Det är inte lekdags. Gå ner därifrån nu, unga dam.
Där är de. Kom ihåg, bara bedövningspilar den här gången.
Nej!
Håll ut! Jag kommer!
Nej!
Ungen min!
Nej, nej, nej!
Det är okej. Allt kommer att bli bra. Pappa är här.
Ultraman, överlämna barnet till KFS, så vidtar vi inga åtgärder mot dig.
Mina, hon är skadad!
Förbered basen. Vi måste ringa honom.
Ring min pappa.
Pappa, jag vill inte höra klagomål, skuldbeläggande eller kritik.
Inte just nu. Jag behöver din hjälp.
Otroligt!
Hon är skadad, pappa. Vi blev attackerade. Jag vet inte vad jag ska göra.
Hon tog sig ut. Jag borde ha varit där.
Pappa, snälla! Var försiktig med henne.
Det är okej. Han kommer inte att skada dig.
- Det är okej. - Kul att se dig igen, professorn.
- Hej, Mina. - Det var länge sen.
Ja, det var det.
Kan du göra mig en tjänst?
- Kan du göra en kemisk analys av det här? - Ja, självklart.
Jag är här.
Pappa, gör nåt. Hjälp henne.
Mina, hon verkar ha brutit armen.
- Kan du bekräfta? - Ja, det stämmer.
Hon har en fraktur på överarmsbenet och en blödning.
Det är ingen fara. Det går bra.
Jag har slutfört den kemiska analysen.
Det är ett starkt lugnande medel, men det är ofarligt.
- Kan du syntetisera 100 ml? - Ja, professorn.
- Bra. Vi kommer att behöva mer. - Mer? Till vad?
Kenji, du kanske inte håller med mig om nåt annat,
men just nu är jag hennes bästa chans. Så snälla, låt mig hjälpa henne.
Okej.
Pappa... Bunny?
Det funkade alltid på dig.
B-i-n-g-o, b-i...
Håll henne stadigt nu, Kenji.
B-i-n-g-o
Och Bingo var hans namn-o
...låt ljuset som skiner på mig
Skina på den jag har kär
- Akiko, säg hej till pappa. - Hej, pappa!
Jag ser dig, pappa, jag ser dig.
- Vad är det där, mamma? - Ner!
Ursäkta att jag stör, sir.
Jag beklagar djupt att jag inte lyckades fånga ungen.
Ingen fara, kapten. Vi lärde oss nåt viktigt ikväll.
Titta här.
Som jag misstänkte använder ungen ekolokalisering för att navigera sig fram,
och så småningom kommer hon att vilja åka hem.
Och när hon gör det, spårar vi henne tillbaka till Kaiju-ön
och förgör dem alla.
Ifrågasätter ni mina metoder?
Jag är ledsen. Jag tror helhjärtat på vårt uppdrag,
men finns det inget annat sätt?
Er medkänsla är beundransvärd, kapten.
Ni har ju barn. En pojke och en flicka. Inte sant?
De är mitt allt, sir.
Familjen betyder allt.
Jag skulle göra vad som helst för att få en dag till med min fru och dotter.
Vad som helst.
Jag njuter inte av uppgiften. Jag är trots allt vetenskapsman, inte jägare.
Men jag har lärt mig att svåra beslut måste fattas för att skydda dem vi älskar.
Uppfattat?
Ja, sir.
Kapten, ni ser utmattad ut. Åk hem till er familj.
Vila lite, så återupptar vi sökandet i morgon.
Tack, sir. Ha en bra kväll.
DÖD
PROJEKT SURROGAT
Dålig vana.
Under omständigheterna gick det rätt bra.
Pappa, jag uppskattar verkligen att du kom.
Men det här gör dig inte till Ultrafarsan.
Vi kommer inte plötsligt att bli bästa vänner.
Kenji, jag måste visa dig en sak.
Mina, nyheter, tack.
Lyckligtvis lyckades KFS begränsa skadorna, och ingen kom till skada.
Men kaijun flydde, och Ultraman tycktes faktiskt försvara odjuret.
KFS eftersöker nu både varelsen och Ultraman.
Vi ska skydda den här stadens familjer.
Vi ska gå till botten med det här och eliminera hotet.
Kenji, jag har följt Onda.
Hittills har han nöjt sig med att döda de kaiju som attackerar staden.
Men nåt har förändrats.
Han försökte inte döda ungen. Han ville ha henne vid liv.
Jag har känt Onda länge.
Han är lysande. Han är listig. Och han slutar aldrig.
Inte förrän hon är tillfångatagen och du är död.
B-i-n-g-o
Och Bingo var hans namn-o
Du och jag behöver inte vara bästisar.
Men kan vi enas om att hon är vår högsta prioritet?
Ja. Det är hon.
Okej, bra.
Har du en plan?
Vi vill återföra barnet till hennes naturliga miljö, professor Sato.
Men Kaijuön förblir svårfunnen.
Även om vi kunde hitta den har ungen ingen mor som försvarar henne.
Hon kan svälta, drunkna, dö av hypotermi.
- En annan kaiju kan äta upp henne. - Jag fattar!
Vi måste uppfostra henne som hennes mamma hade gjort.
Så du föreslår att du och jag, Ultraman...
...Ultramän, män som ska slåss mot såna här saker,
ska träna upp den här ungen så att den kan spöa oss?
Kenji, hon behöver oss.
Kom igen. Ställ dig upp. Vi måste mäta dig.
Och analysera hela din genetiska sammansättning.
Vad gör du?
Vi måste undersöka henne, så att vi kan utforma ett träningsprogram
för att skydda Emi från rovdjur.
- Emi? Döpte du henne efter mamma? - Jag tror att hon hade gillat det.
Okej, Emi. Sträck ordentligt på dig nu.
Herregud, min pappa är en kaiju-viskare.
Mina, förbered mikrospårningsenheten.
Emi, kan du göra som Bunny?
Duktig tjej.
Mina, godis, tack.
Och innan vi äter säger vi alltid "Itadakimasu"!
Professor Sato, jag tror att Emi blev lite illamående av medicinen.
- Pappa, backa undan. Jag menar det. - Äsch, hon mår bra.
Itadaki...
...masu.
Kom tillbaka på en gång, lilla fröken!
Det här var den sjätte förlusten i rad för Giants.
SOPAN SATO
1. SIMMA 2. FÅNGA
3. ÄT
Giants är tillbaka i kampen, och är nu bara en match från förstaplatsen.
Giants har verkligen växt, tack vare en mer mogen Ken Sato.
Inne!
Vi ska till slutspelet!
Satos homerun ger Giants en slutspelsplats.
Jag har aldrig sett en sån här vändning.
Jag vet inte vad som händer med Sato, men nåt har förändrats till det bättre.
Han briljerar inte bara på planen – han har även svetsat samman laget.
Jag tänkte att det skulle vara bra för oss att komma ut lite.
Det ser precis likadant ut.
Jag har inte varit här på några veckor.
Så många fina minnen här.
Jag gjorde om det till ett arbetsrum när du flyttade.
Du känner ju din mamma. Hon kunde aldrig sitta still.
Du sökte visst efter henne.
Ja.
Jag saknar henne så.
Hennes glöd, hennes passion för livet.
Hon visade mig vad det innebär att vara människa.
Jag är så ledsen, pappa.
Hon skickade dem till mig. Och band med alla dina matcher.
Minns du ligan 2002?
En stjärnklar natt. Platser längs outfield.
Matsui var otrolig.
Va? Jag trodde att jag hade tappat den.
Jag glömmer aldrig din min när jag fångade den.
Du jublade som en galning varje gång Matsui slog ut en ur arenan.
Jag tänkte att om nån kunde göra det med ett slagträ och en boll...
Få din uppmärksamhet, få dig att le...
Då var det nåt jag måste göra.
Det var den bästa dagen i mitt liv.
Ja, men det var bara en dag.
Vill du spela?
Och det är en grand slam!
Ja!
- Publiken blir helt galen. - Så ja, Emi!
Och hon är inne!
Bra jobbat, Emi!
Det är okej, ni kan fortsätta spela.
Emi, det var helt otroligt hur långt du slog den.
Du gjorde nåt bra, Kenji.
Vi gjorde nåt bra, pappa.
- Jag hade inte klarat det utan dig. - Hallå, vänta på mig!
Mycket bra.
Pappa?
Var du nånsin orolig för att din kraft inte räckte till?
Att du inte kunde skydda oss?
Varenda dag.
När jag gick ut i strid visste jag aldrig vad som skulle hända.
Om jag skulle överleva eller inte. Om jag kunde skydda dig och din mor.
Jag vet att det inte var lätt, Kenji. Att flytta så långt
och börja ett nytt liv.
Och nu det här.
Jag är verkligen ledsen.
Det var faktiskt rätt coolt att bli en superhjälte.
Det är bara att...
Jag är inte särskilt bra på det.
- Minns du Gomora? - Visst. Stora horn, snarstucken?
Ja.
En kväll strax efter att du föddes, lagade din mamma och jag en gryta.
Vi skulle äta när samtalet kommer. "Gomora attackerar Shirokanedai!"
Jag tittar över bordet på din mamma och säger:
"Vore det inte synd om jag dör ikväll och aldrig får smaka på grytan?"
Hon log mot mig och sa:
"Om du dör blir jag förkrossad. Jag kommer att sörja i veckor.
Men jag lovar att grytan inte går till spillo."
Det låter precis som hon.
Före den kvällen var jag klumpig och impulsiv.
Min färgtimer började blinka på några minuter.
Men under den striden kunde jag bara tänka på din mors skratt.
Och ditt ansikte.
Och det var första gången min färgtimer inte aktiverades.
Jag... Jag fattar inte.
Din mamma och jag hade händerna fulla med allt.
Vi försökte överbrygga klyftan mellan oss och kaiju,
och vi försökte uppfostra dig.
Att vara Ultraman handlar inte om att slåss.
Det handlar om hjärta. Om att använda kraften för att skapa balans.
Det du gör nu med Emi...
Du har åstadkommit det vi aldrig kunde.
Vad är det, tjejen? Vad tittar du på?
Varför rör sig stjärnorna?
Mina, skanna omgivningarna.
- Mina radarsystem störs ut. - Herregud, det är KFS.
Kom, Emi. Det är de onda männen. Kom!
Nej, Emi! Nej!
MÅL IDENTIFIERAT
Drönarna har hittat måltavlan.
Emi!
Bakom dig! Se upp!
INGEN SIGNAL
Finns det fler drönare i området?
Har vi fler drönare i området?
- Ja, doktorn. En kort bit bort. - Skicka dit dem nu!
Drönarna skickar videobilder direkt till KFS högkvarter.
Vi måste ge oss av nu.
Kom igen, raring. Dags att gå.
Pappa, vad är det för fel på henne? Vad händer?
Hon går in i puppastadiet, Kenji. Hon förändras.
- Förvandlas till vad? - Jag vet inte, men hon är sårbar just nu.
- Vi måste föra henne i säkerhet. - Startar jetplanet.
Pappa, så fort jetplanet kommer...
- Pappa! - Kenji!
Nej!
MÅLSÄNDARE
- Placerades målsändaren ut? - Ja, dr Onda.
Men nån sorts frekvensstörare aktiverades. Vi tappade signalen.
Men vi kan triangulera Ultramans position inom en radie på 8 km.
Bra. Och hur går det med Projekt Surrogat?
Goda nyheter, sir.
Beräknad tid för färdigställande är fem timmar. Förgöraren är redo.
Tack, kapten Aoshima.
- Det var allt för tillfället. - Ja, sir.
Första matchen i slutspelet, och Sato tycks inte dyka upp.
Han var inte med på gårdagens träning, och lagledningen har inte uttalat sig.
Vi hoppas alla att han mår bra.
- Mina, nån förändring? - Nej, Ken.
Han är stabil, men han fick svåra invärtes skador.
Jag beklagar.
- Och Emi? - Det är svårt att säga, Ken.
Mina sensorer tycks inte kunna penetrera kokongen.
Nej, nej, nej... Omöjligt.
- Mina, var kom ljudet ifrån? - Det kom österifrån, 1,6 km bort.
Herregud.
Emi.
Nej, Emi. Nej!
Nej, tjejen.
Emi, titta på mig. Titta på pappa.
- Mina, jag behöver en analys. Vad ser du? - Skannar, Ken.
Nånting närmar sig, inne i bukten nu.
Det är inte möjligt.
Emi! Nej!
Mina, ta hand om pappa.
Fara! Gör undanmanöver.
Mina! Sköld!
Kenji.
Ken?
Är du...
Ken, är du oskadd?
- Herregud, Mina. - Mina system är skadade.
Jag stängs snart av.
Pappa?
Mina, är han borta?
Jag är ledsen, men mina sensorer hittar inga livstecken.
Ken?
Jag har observerat dig sen du var ung.
Jag vet att du har dina tvivel kring att gå i din fars fotspår,
men jag ser honom i dig.
Båda dina föräldrar.
Din mors humor,
hennes rättframhet.
Och din fars tysta styrka.
Det är vackert.
Du är en fantastisk basebollspelare, Kenji.
Men ditt öde är att vara Ultraman.
En sak till, Ken.
Emis spårningsenhet
är fortfarande aktiv.
Du kan rädda henne.
Mina, jag säger det inte tillräckligt ofta.
- Tack! - Varsågod.
Hämta vår tjej nu.
B-i-n-g...
Schuwatch!
Vi färdas mot sydost. Ungen håller jämn fart.
Bra. Vi följer dem tillbaka till Kaijuön.
Och när vi kommer dit gör vi det som måste göras.
Dr Onda, hur visste ni att vi skulle lyckas locka med oss ungen?
Som jag sa, kapten, så betyder familjen allt.
Även för dessa varelser.
Där är ju min tjej.
Emi, vi måste sticka. Det där är inte din riktiga mamma.
Hon är bara en bluff. Nåt som skurkarna gjorde för att lura dig.
Jag vet att du är där uppe! Fegis!
Mecha Gigantron, anfall!
Missilattack nu!
Nej!
Nej, nej, nej!
Kom igen. Vakna. Vakna, tjejen!
Herregud.
Döda honom.
Emi!
Åh, Kenji.
Din pappa vill inget hellre än att vara här.
Men ibland måste han vara borta för att skydda oss.
- Pappa? Du lever. - Jag lovade ju att alltid finnas här.
En Ultra till?
Döda båda två!
Vad är det för fel på henne?
Vad händer?
Mech-systemen accepterar inte längre våra kommandon.
Försök igen!
Gigantron har åsidosatt våra protokoll.
Varelsen tycks inte längre stå under vår kontroll.
Eskortera besättningen till flyktkapslarna. För alla i säkerhet.
- Men sir... - KFS måste överleva.
Även om jag inte gör det.
Gå nu!
Överge skeppet! Alla till flyktkapslarna!
- Överge skeppet! - Överge skeppet!
Kom igen! Rappa på!
Är det nu skurken drar fram sitt ess ur rockärmen?
Det är flyktkapslar.
- Pappa! Är du okej? - Jag mår bra, Kenji.
- Gör vi det här tillsammans? - Jag tänker då inte göra det ensam.
Schuwatch!
Ni är körda!
Ja!
Se upp!
MÅLET UR SIKTE
Rör aldrig min son!
Ultraman är vår hjälte!
Varför det?
Han är vår hjälte, Ultraman!
Lugn, Chiho. Jag vill inte ha Cheerios och spya i hela bilen igen.
Äsch, hon har kul.
Mår alla bra?
- Hej, Ultraman! - Nej, nej.
Hej.
Herregud! Titta!
Hej! Jag känner igen dig.
Emi, kom nu. Låt människan vara.
- Så gullig! - Chiho!
Ultraman! Jag litade på dig.
Jag litade på att du skulle skydda oss.
Skydda dem!
Ultraman, du lät dem dö!
På honom!
Kenji.
Dö!
SJÄLVDESTRUKTION
TID KVAR
- Akiko, säg hej till pappa. - Hej, pappa!
Jag ser dig, pappa, jag ser dig.
Snart.
Herregud. Han kommer att förgöra oss alla.
Nej, Kenji!
Var du nånsin orolig för att din kraft inte skulle räcka för att rädda oss?
Varenda dag.
En vacker dag, när du får egna barn, kommer du att förstå.
Om jag är stark nog kanske jag kan skydda pappa.
Kenji!
- En enorm attack... - Vi vet inte var han är...
Vittnen såg Ultraman kasta sig över en bomb...
- Han räddade oss. - Ultraman räddade oss.
Efter en tuff säsong
knäppte du skeptikerna på näsan, samlade laget
och ledde Giants till sin första ligatitel på flera år.
Det måste kännas bra.
Jag kan inte ta åt mig äran. Det var det här laget, de här killarna.
Jag är bara glad att få vara med.
Jag pratade med Shimura tidigare, som sa:
"Ken Sato kan vara den bästa spelaren jag nånsin tränat.
Han exemplifierar vad det innebär att vara en Giant."
Många kritiker, inklusive jag själv, har märkt en förändring.
Vad beror den på?
Jag hade inte varit här utan min familj.
Min pappa, min mamma. De gjorde allt detta möjligt.
Jag önskar bara att hon fick se det.
Hon hade nog varit stolt.
Hon brukade lämna små meddelanden för att hjälpa mig när det var jobbigt.
Får jag spela upp ett?
Kenji, du är nog inte ens vaken än.
Men jag tänkte på dig, och jag ville dela mina förhoppningar med dig.
Jag hoppas att du ger din far en chans.
Tro det eller ej, men han älskar dig av hela sitt hjärta.
Jag hoppas att du kommer att förstå oss bättre.
Att du förstår att vi bara försökte förbereda dig
för alla utmaningar som väntar.
Med tiden kommer vi blott att vara minnen,
och jag hoppas att du för vidare några av dessa minnen,
några av dessa lärdomar,
för när allt kommer omkring var det en kärlekshandling.
Jag saknar dig.
Vi ses snart.
BASERAD PÅ "ULTRAMAN"-FRANCHISEN FRÅN TSUBURAYA
MOTTAGER
Kenji?
PLATS: NEBULA M78
Det är mamma. Jag lever fortfarande. Hjälp mig komma hem.
Undertexter: Mattias R. Andersson