www.titlovi.com
Oprostite, g. Filby!
- Kako može biti tako nepristojan! - Nešto ga je zadržalo.
Samo gubimo vrijeme!
Ako ne misli doći, imam pametnijeg posla.
No, dajte, recite. Što je?
Pa, jesmo li pozvani na večeru ili nismo?
Izgleda da jesmo.
- Kako ga dugo već nema? - Nisam sigurna. Nekoliko dana.
Već ga neko vrijeme uopće ne viđam.
Nikad ne izlazi iz laboratorija. A po hrani samo prebire.
Ali, rekao mi je za ovu večeru i ostavio ove upute.
Hvala, gđo Watchett.
- Što piše, Filby? Što je? - Pa, zapravo ništa.
George kaže da ako ne dođe do 8 h počnemo bez njega.
Waltere, koliko je sati?
Gospodo, večera je poslužena.
To je prva razborita stvar koju sam večeras čuo.
Čudno. Obično je uvijek u svemu tako točan.
Ovako pravi budale od nas. Pravi se gospodin tako ne ponaša.
- A i traći nam vrijeme. - Da. Ovo je traćenje vremena.
Ovo mi se sviđa kod Georgea: Najbolji vinski podrum u Engleskoj.
A gđa Watchett je najbolja kuharica na svijetu.
Da, popit ću u to ime.
- Zaboga! Što se dogodilo? - Sve je u redu.
Nešto za jelo.
I piće.
- Nisam vas prepoznala. - Gospođo Watchett.
Zar si zanijemio? Što ti se dogodilo?
- Ostavi ga na miru. - Sve je u redu.
- Moram vam pričati dok ne zaboravim. - Opusti se. Pokušaj se opustiti.
Imaš vremena koliko hoćeš.
Imaš pravo, Davide.
Upravo to imam.
Vremena koliko hoću.
Otkako smo se vidjeli prije pet dana...
...posljednjeg dana 1899. godine.
U onoj je kutiji rezultat dvogodišnjeg rada.
Htio sam završiti prije početka novoga stoljeća.
Uspio sam u posljednjem trenutku.
- Nazdravlje, gospodo. - Sjajno, stari moj.
Ali, o čemu je riječ?
Pa, povezano je s vremenom.
Uvijek sam tvrdio da je ovoj zemlji...
...potreban pouzdan sat.
Potreban je mornarici.
Potreban je i pješaštvu zbog topništva.
Izvrsno, George. Zato si se skrivao?
Doista dosjetljivo.
Ne bih rekao da George govori o novom satu.
Ne, Davide.
Kad govorim o vremenu, mislim na četvrtu dimenziju.
Nastavi, George.
Četvrtu dimenziju ne možemo vidjeti ni opipati.
Podsjeti me, molim te. Koje su ono prve tri dimenzije?
Ma daj, Filby. Valjda si nešto naučio u školi.
A da ti to objasniš, doktore?
Svakako.
Recimo, kad se krećem po crti, naprijed ili natrag...
...to je jedna dimenzija.
Kad se pomaknem lijevo ili desno, to su dvije dimenzije.
A kad se krećem gore ili dolje...
...tri dimenzije.
Primjerice, ta kutija.
Ona ima tri dimenzije: duljinu, širinu i visinu.
A koja je četvrta dimenzija?
To je čista teorija. Nitko ne zna postoji li uopće.
Naprotiv.
Četvrta je dimenzija jednako stvarna kao i prve tri.
Štoviše, one bez nje ne bi ni mogle postojati.
Kako to misliš?
Uzmimo tu kutiju.
Ima prve tri dimenzije.
- Što je u njoj? - Doći ćemo i na to.
Razmotrimo prvo ovo.
Zašto zanemarujemo četvrtu dimenziju? Zato što se u njoj ne možemo kretati.
U ostalima možemo: gore, dolje, naprijed, u stranu, natraške.
Ali, kad je riječ o vremenu, mi smo zatočenici.
Razumiješ li, Bridey?
Ne.
Dao si jasno objašnjenje, ali na žalost ne razumijem.
Mnogo je stvari koje ne razumiješ, nije li tako?
Poprilično.
Ali zato ne odbijaš vjerovati u njih?
- Ne, ako se uvjerim da postoje. - Odlično, Waltere.
Gospodo, tražim od vas samo...
...da budete svjedoci demonstracije kretanja...
...u četvrtoj dimenziji.
- Doktore, hoćeš li mi pomoći? - Svakako.
Prekrasno!
- lzvanredno. - Vrlo lijepo, George.
Očaravajuće.
A što je to?
To je samo eksperimentalni model.
- Da bi ponio čovjeka, treba mi veći. - Da bi ponio čovjeka? Kamo?
U prošlost ili budućnost.
Ovo je vremenski stroj.
Dobro, sad kad si se našalio, reci nam čemu to stvarno služi.
Već sam vam rekao.
Veći će model moći ponijeti putnika kroz vrijeme.
Ne kroz prostor, nego kroz vrijeme.
Ako odeš u budućnost, nećeš li nešto pokvariti?
Budućnost je već ondje. Ne može se mijenjati.
Pitam se je li tako.
To je najvažnije pitanje na koje se nadam dati odgovor.
Možemo li utjecati na svoju sudbinu? Možemo li oblikovati budućnost?
Ako si poludio, praštam ti.
- Ali ako nam samo tratiš vrijeme... - Ne! Tu ste kao svjedoci.
- Da biste gledali, a ne slušali. - Gledali? Što to?
Eksperiment koji ću upravo izvesti.
Reći ću vam kako funkcionira. Putnik sjedne na sjedalo.
Pred njim su kontrolni uređaji.
Učinimo to kako valja. Mogu uzeti jednu tvoju cigaru?
Zamislimo da je ta cigara...
...vremenski putnik.
Poluga pred njim upravlja kretanjem.
Ako je gurne naprijed, putuje u budućnost...
...a ako je gurne natrag, u prošlost.
Što je jače gurne, to brže putuje.
Ovaj se mali eksperiment može izvesti samo jedanput.
Ako uspije, ostat ću bez modela. Zato trebam svjedoke.
Samo daj, George.
Spremni, gospodo?
Doktore, tvojom rukom.
Neka me vrag odnese!
Uspjelo je.
- Kamo je otišla? - Otišla?
Nikamo u uobičajenom smislu riječi. Još je tu.
Samo više nije u sadašnjosti.
Putuje kroz vrijeme. Točnije, u budućnost.
Ne očekuješ valjda da u to povjerujemo?
Naravno.
- Kažeš da se zapravo nije pomaknula. - Točno.
Zašto je onda ne možemo vidjeti?
Zato što smo u ovoj sobi 31 . prosinca 1899...
...a model je sad možda već stotinu godina dalje.
Ova kuća za sto godina možda više neće ni postojati.
Ali, vremenski stroj je na istome mjestu...
...kao i prije putovanja.
Ako je na istom mjestu, zašto ga ne mogu opipati?
Prostor u koji stavljaš ruku današnji je prostor.
Ne možeš staviti ruku u sutrašnji prostor.
Ali, prostor se ne mijenja!
Prostor koji je sada tu trebao bi uvijek biti tu.
Ne, Philipe, vrijeme mijenja prostor!
Ova je ravnica nekoć davno možda bila na dnu mora.
Za milijun godina mogla bi biti usred goleme planine.
Ako je sve to tako, što misliš postići tom svojom napravom?
Napravom?
Namjeravam otputovati u budućnost.
Ili možda doktor želi poći?
Dobro, George...
Recimo da uspiješ otići u 50. stoljeće.
- Kako se misliš vratiti? - Taj sam rizik spreman prihvatiti.
Ma, čuj me, George.
Ne znam što misliš, ali mi nismo budale!
Praktični smo poslovni ljudi.
Evo što te želim pitati:
Ako i jesi izumio vremenski stroj, što s tim?
Čemu služi? Tko će ga kupiti? Koliko bi stajao?
Jesi li razmišljao o komercijalnim mogućnostima?
Ne, nisam.
George! Pa u Južnoj Africi je rat.
Buri nam se odupiru. Našoj su zemlji potrebni izumitelji poput tebe.
Mogu te povezati s Ministarstvom rata.
Što ti misliš, Davide?
Dr. Hillyer ima pravo, George.
To je razboritije.
Odmah ću se pobrinuti za to.
Zaboga! Vrijeme je da pođemo.
Da, svi večeras imamo nešto dogovoreno.
- Je li ti dobro, George? - Da, sve je u redu.
Ideš, Bridewelle?
Hvala što ste došli.
- Laku noć. - Sretna Nova godina.
- Sretno novo stoljeće, George. - Laku noć.
Sretna Nova godina!
BURSKA VOJSKA IZVOJEVALA JOŠ JEDNU POBJEDU
Pomislio sam da bi bilo dobro da ostanem.
Nisi se morao gnjaviti. Dobro sam.
Nisi.
Već se više od mjesec dana čudno ponašaš.
Otići ću čim mi kažeš što ti je na umu.
Zahvalan sam ti na brizi. Ali, samo želim biti sam.
Promijenio si se, George. Veoma.
Žao mi je.
Hoćeš li mi iskreno odgovoriti na jedno pitanje?
Da, pokušat ću.
Odakle ta obuzetost vremenom?
Zašto ne?
Ne pravi se glup.
Iskreno govoreći, ne marim osobito za vrijeme u kojem sam se rodio.
Kao da ljudi ne umiru dovoljno brzo.
Od znanosti se traži...
...da izumi nova, djelotvornija oružja za uništenje stanovništva Zemlje.
Slažem se s tobom.
Slažem se, ali tu smo gdje smo i moramo se s tim pomiriti.
Ti možda moraš. Ja ne.
Dobro, kreni ti na putovanje u onoj svojoj napravi.
Što ćeš postati?
Grk? Rimljanin?
- Faraon? - Draža mi je budućnost.
Ne misliš valjda ozbiljno reći da bi to stvarno mogao?
Pa, vidio si eksperiment, zar ne?
Vidio sam kako je nestao stroj-igračka.
Sigurno ima mnogo načina da se izvede taj trik.
To bi mogao svaki mađioničar.
Nije to bio nikakav trik!
- Hoćeš vidjeti pravi model? - Ne, hvala.
Nemam nikakvu želju izazivati sudbinu.
A ni ti ne bi trebao.
- S time se ne smijemo poigravati. - Sad zvučiš kao Hillyer i Kemp.
Nije njihova razboritost tako loša.
Govorim ti to kao prijatelj.
I više. Kao brat.
Ako taj stroj stvarno može to što kažeš, uništi ga.
Uništi ga prije nego što on uništi tebe!
Zacijelo si nešto planirao za doček. Ne želim te zadržavati.
Mary nije dobro. Odlučili smo ostati kod kuće s djetetom.
Zašto ne dođeš k nama? Odavno nisi vidio Jameya.
Žao mi je, ne mogu.
Što te spriječava?
Samo želim sam ispratiti staro stoljeće, to je sve.
Kako želiš, George.
Obećaj mi da večeras nećeš izlaziti.
Obećavam da neću prekoračiti prag.
Oprosti. Nemoj misliti da sam neljubazan i da ti nisam prijatelj.
- Dođi u petak na večeru. - Dogovoreno.
- Odlično. Dovedi i ostale. - Kako želiš, George.
- Sretna ti Nova godina. - I tebi, Davide.
VEČERA
- Večerat ćete kod kuće, gospodine? - Mislim da neću.
Zašto ne odete slaviti?
Hvala, ali ako vam nisam potrebna, zaspat ću ranije. Ako uspijem.
- Laku noć, gospodine. - Laku noć.
Gđo Watchett, pozvao sam g. Filbyja i ostale na večeru u petak.
Sretna Nova godina, gđo Watchett.
31 . PROSINCA 1899. g.
Isprva sam gurnuo polugu naprijed sasvim malo...
...a laboratorij se zamaglio oko mene.
Stao sam.
Nije bilo promjena.
Sve isto kao prije.
Ali, ne! Sat je pokazivao 6:31 kad sam krenuo, a sad je bilo... 8:09?
I svijeća je bila nekoliko cm kraća.
Ipak, po satu koji sam imao sa sobom, prošlo je tek nekoliko sekundi.
Bilo je neobično vidjeti kako sunce zalazi za manje od minute.
Vidjeti kako puž juri.
Cvijeće kako širi latice da dočeka dan.
Sate kako jure na mom sunčanom satu.
Cvijeće kako sklapa oči prije počinka.
Bilo je čarobno!
Promjene koje inače traju satima sad su se zbivale za nekoliko sekundi.
Draga gđa Watchett...
Uvijek mi zna predložiti kravatu...
...a sama nikad ne nosi ništa moderno.
Samo ono što nosi već godinama.
I dalje sam putovao vrlo sporo.
Što bi bilo kad bih išao brže?
To je postalo opojno.
Gurao sam polugu prema sve većoj brzini.
Pritom sam stjecao iskustvo.
LIPANJ 1900. g.
Mogao sam se zaustaviti na dan, sat, čak i sekundu, kako bih promatrao.
A onda godinu-dvije naprijed.
Vidio sam svijet koji se mijenja kao niz sličica.
Zaboga. Zar je to haljina?
Ovo je bilo zanimljivo.
Pitao sam se dokle će žene otići.
Ta mi je lutka postala vrlo draga.
Možda zato što, kao ni ja, nije starila.
Prošlo je trinaest godina. Četrnaest, petnaest, šesnaest...
Iznenada je nestalo svjetla. Što se dogodilo?
RUJAN 1917. g.
Zaustavio sam se u 1917. godini.
PRIVATNO VLASNIŠTVO NE ULAZI
Filby!
Zar ideš na maskenbal?
Pomalo si smiješan tako bez brkova.
- Meni govorite, gospodine? - Ja sam, George!
Očekivao sam srdačniji pozdrav...
Zamijenili ste me s ocem.
Bili smo prilično slični. Ja sam James Filby.
"Bili slični"?
- Bili ste očev prijatelj? - Jesam.
Da, bio sam na putu.
Poginuo je u ratu. Prije godinu dana.
Žao mi je.
- A onaj gospodin preko puta? - Mislite, izumitelj?
Nestao je početkom stoljeća.
Ako vas zanima kuća, nećete je moći kupiti.
- Ne možete čak ni ući. - Zašto ne?
Moj otac je bio izvršitelj oporuke i jednostavno je nije htio prodati.
Često sam mu zbog toga prigovarao...
...ali on je bio uvjeren da će se vlasnik jednog dana vratiti.
Ljudi iz četvrti misle da ima duhova, ali...
Tko ste vi, gospodine?
Samo netko tko je nekoć poznavao vašeg oca.
Bili ste na bojišnici?
Bojišnici? Kakvoj bojišnici?
Pa u ratu.
Kojem ratu?
Zaboga!
Ne znate da smo u ratu protiv Njemačke još od 1914. g.?
Mislio sam da ste se upravo vratili iz Francuske.
A možda...
Možda bi vam bilo bolje kad biste popili šalicu čaja.
Nećete ući?
Ne, hvala.
Sigurni ste da vam je dobro?
Da, da, sve je u redu.
Pa onda, do viđenja, gospodine.
Do viđenja, Jamey.
Godine 1940. počelo me bacakati lijevo-desno.
Isprva sam mislio da je riječ o mehaničkom kvaru.
LIPANJ 1940. g.
Posljednji put sam se zaustavio 1917., prije 23 godine.
Rat je još trajao. Sada se vodio u zraku, letećim strojevima.
Onda mi je sinulo. Ovo je novi rat.
Odlučio sam otići dalje i vidjeti ishod.
Moja je kuća pogođena!
Buknuo je plamen. Kuća je nestala u tren oka.
Našao sam se na otvorenom.
Godine su prolazle. Sve mi je bilo strano.
Sve osim osmijeha moje prijateljice koja nije starila.
Što je sad? Čudni zvukovi sa svih strana. Što to može biti?
Znatiželja me prisilila da stanem.
K OLOVOZ 1966. g.
Najprije sam pomislio da sam možda ja uzrok panike.
Uskoro sam doznao da nisam.
Idemo! Brže!
Idemo, u sklonište.
OVAJ PARK JAMES FILBY POSVEČUJE...
...ODANOSTI SVOGA OCA NJEGOVU PRIJATELJU GEORGEU
Idemo, mladiću! Idemo!
- Filby? - Gospodin Filby.
- Zar niste čuli sirenu? - Ono grozno kreštanje?
Nije joj svrha da bude lijepa...
...nego da upozori mlade glupane da odu u sklonište.
- No, dođite. - Ovdje mi je sasvim dobro.
Moramo razgovarati. Ovo je fantastično!
Trgovina vam je izvanredna! Kakva postignuća!
- Koliko je samo čovjek napredovao! - Idemo, mladiću!
Počet će nicati gljive!
Gljive?
Izgledate mi poznato. Da se nismo već negdje sreli?
Jesmo, gospodine Filby. Upravo tu. Prije mnogo godina.
Bio sam siguran u to.
Ali, ne mogu se točno sjetiti kada.
Prije dva rata. 1917. godine.
Sad se sjećam. Raspitivali ste se za moga oca...
...i kuću koja je nekoć stajala preko puta.
Ali, ne... Ne, to nije moguće!
Uopće se niste promijenili. Niste ni dana stariji.
I vaša odjeća!
Ne brinite se, Filby. Trebat će vremena da objasnim, ali...
Ovo je posljednje upozorenje! Brzo! Brzo!
- Čujte, ovo je važno. - Pogledajte!
Dolazi atomski satelit. To je važno.
- Ali moramo razgovarati! - Dođite!
Požurite!
Sakrijte se dok ne prođe opasnost!
Ali, Filby, moram razgovarati s vama!
Rezultati stoljetnog rada u trenutku su nestali.
Majka Zemlja, izazvana čovjekovim nasiljem...
...reagirala je vlastitim nasiljem: vulkanima.
Samo me brzina stroja spasila da ne ostanem zarobljen u kamenu.
Rastopljena stijena se ohladila.
Molio sam se...
...pitajući se koliko će eona morati proći...
...da vjetar i kiša rastope planinu.
Mrak.
Stoljeća mraka.
Pitao sam se vodi li se iznad mene još uvijek rat...
...i hoće li čovjek još postajati kad ponovno ugledam sunce.
Stoljeća su prolazila.
Vjerovao sam u vrijeme...
...i čekao da se stijena potroši.
Ponovno sam bio slobodan!
Prošle su tisuće stoljeća, ali Zemlja je ostala zelena.
Nije bilo zime, nije bilo ratova.
Je li čovjek ovladao i prirodom i sobom?
Morao sam se zaustaviti i doznati.
12. LISTOPADA 802701 . g.
Ali, zaustavio sam se prebrzo.
Čudesno!
Posvuda prekrasno cvijeće!
Neprispodobiva prirodna ljepota.
Čitav krajolik je kao vrt bez korova i trnja.
Stabla i loze prepune voća neobičnih boja i oblika.
Priroda posve pripitomljena...
...i raskošnija nego ikad!
Napokon sam našao raj.
Ali, to ne bi bio raj kad bi bio samo moj.
Stoljećima nepopravljana. Možda isto tako dugo prazna.
Ima li koga?
To je, dakle, čovjekova budućnost: sunčanje, plivanje u rijeci...
...uživanje u plodovima Zemlje, a rad i muke zaboravljeni.
Pa, zašto ne?
Zašto ništa ne poduzmete? Pomozite joj!
Jesi li dobro?
Hvala.
- Zašto si? - Zašto sam što?
Došao za mnom.
Sjedni.
Učinio sam to da ti spasim život.
To, čini se, ne znači mnogo ni tebi ni ikome drugom.
Ne, ne znači.
Dvadesetoro prijatelja te gledalo kako se utapljaš.
Nitko nije ni prstom maknuo da te spasi.
Vrlo čudno ponašanje.
Vrlo čudan svijet.
Zar te ne zanima tko sam ja? I odakle sam?
Trebalo bi me zanimati?
Povedi me nekome starijem. Nekome s kim mogu razgovarati.
Nema nikoga starijeg.
Hoćeš reći da u toj vašoj zemlji nitko ne stari?
- Kako se zoveš? - Weena.
Kako se to piše?
- Piše? - Piše, slovka. Zar ne znaš pisati?
Gle.
WEENA
- Kako se zove tvoj narod? - Eloi.
WEENA ELOI.
Dođi. Moramo krenuti.
- Zašto? - Pada mrak.
Moram ti priznati da sam prilično gladan.
Prevalio sam veoma dug put.
U moje bi vrijeme tolika bobica...
...bila velika svjetska novost.
Oprostite, gospodine.
Gospodine?
Možda je radoznalost izumrla. Možda...
...i uljudnost, ali dolazim izdaleka i htio bih doznati neke stvari.
Zašto?
Zato što ću se vratiti u svoje vrijeme i moj će mi narod postavljati pitanja.
Pitanja kao što su:
Kakav je sustav vlasti u vašem svijetu?
Nemamo vlast.
Pa sigurno imate neko tijelo koje donosi i provodi zakone.
Zakone? Nemamo zakona.
Kako nabavljate hranu i odjeću?
Zar nitko ne radi?
Ne.
Odakle ovo?
- Naraste. Uvijek naraste. - Znam, ali mora se...
...uzgajati, saditi i obrađivati...
To jest, osim ako...
Imate tako razvijeno gospodarstvo da možete trošiti sve vrijeme...
...na proučavanje i eksperimente? Je li tako?
Postavljaš mnogo pitanja.
Upravo je tako čovjek učio i razvijao se.
Želim učiti.
Želim nešto doznati o vašoj civilizaciji.
Imate li knjige?
Knjige?
- Da, imamo knjige. - lzvrsno!
Mogu o vama doznati iz knjiga. One će mi reći što me zanima.
Mogu li vidjeti knjige?
Da, doista mi govore sve o vama.
Što ste učinili?
Tisuće godina gradnje i ponovne gradnje, stvaranja i preoblikovanja...
...a vi dopustite da se sve pretvori u prašinu!
Milijun su godina idealisti umirali za svoje snove.
A za što?!
Kako biste vi mogli plivati i plesati...
...i igrati se!
Vi! Svi vi!
Idem natrag! Neću se truditi pričati o uzaludnoj borbi...
...i beznadnoj budućnosti. Ali barem ću umrijeti među pravim ljudima!
- Weena, što to radiš? - Došla sam te upozoriti.
- Kako se to otvara? - To nitko ne može. Samo Morloci.
Tko su Morloci?
Oni nam daju hranu i odjeću. Moramo ih slušati.
Zašto su uzeli moj stroj?
Moraš mi reći!
Ne smijemo biti vani po mraku.
Samo se djeca boje mraka.
Ti i jesi dijete, zar ne?
- Zapalit ću vatru. - Molim te, idemo.
Moj je stroj unutra. Moram ga nekako izvući.
- Ne, ne smiješ. - Pomozi mi skupiti drva.
Tako treba.
Odakle si?
Pa, zapravo, upravo odavde.
Tu je nekoć bila moja kuća...
...prije mnogo tisuća godina.
Vidiš ono tamo?
Do onih ploča bio je moj laboratorij.
A iza njega bio je moj vrt.
Upravo tamo.
Ono je bila moja knjižnica.
Ondje sam nekoć sjedio i razgovarao s prijateljima...
...o vremenskom stroju.
Znaš, Weena...
...nadao sam se da ću toliko toga naučiti.
Nadao sam se da ću natrag ponijeti nova znanja i napredak.
Umjesto toga, tu su samo biljke.
Ljudski se rod sveo na žive biljke.
Otišli su. Jesi li dobro?
- To je bio Morlok? - Da.
Ne brini se. Vatra ih rastjerava.
Što to radiš? Zašto si stavila ruku u vatru?
Nikad je prije nisam vidjela.
Ne poznaju vatru.
Nemaju knjiga.
Jako mi je žao.
Nisam se imao pravo ljutiti na tvoj narod.
Ništa više nego da sam posjetio otok Bali u mojem vremenu.
Ali, znaš, Weena...
U kući si bila na sigurnom, a ipak si izišla da me upozoriš.
Osobina po kojoj se čovjek razlikovao od životinja...
...bila je sposobnost samopožrtvovanja.
A ti imaš tu osobinu.
Imaju je svi tvoji. Samo im treba netko da je probudi.
Volio bih ja pokušati, ako mi dopustiš.
Hoćeš li?
Ne razumijem te...
...ali ti vjerujem.
I to je dobro za početak.
Pokušaj mi objasniti. Morloci... Tko ili što su oni?
Jesu li ljudi ili životinje?
A ti?
Zar tvoj narod nikada ne govori o prošlosti?
Prošlost ne postoji.
A pitaju li se ikada o budućnosti?
Ne postoji budućnost.
Prošlost...
...čovječanstva...
...uglavnom je bila mučna borba za opstanak.
Ali, postojali su trenuci kada su se oglasili pojedinci...
...i ti su rijetki trenuci dali su čovjekovoj prošlosti...
...sjaj i veličinu.
Ne želim vjerovati da je to mrtvo.
I prije smo imali mračnih razdoblja. Ovo je samo još jedno od njih.
Potreban je samo netko da vam pokaže izlaz.
Ja sam samo običan strojar...
...ali uvjeren sam da ta iskra postoji u jednome od vas.
Kad bih samo uspio zapaliti tu iskru...
...moj bi dolazak ovamo dobio smisao.
Moji pokušaji da pomaknem ploču bili su uzaludni.
Morao sam smisliti drugi način da izbavim svoj stroj.
Slušaj.
Čuješ li to?
Da.
Strojevi?
- Ne, Morloci. - Čekaj.
Te životinje upravljaju strojevima?
Oni su Morloci.
- Jesi li ikad vidjela te strojeve? - Ne, samo sam čula za njih.
- Tko ti je rekao? - Prstenovi.
- Kakvi prstenovi? - Prstenovi koji govore.
Možeš li mi ih pokazati?
Dođi, ovuda.
- To su prstenovi koji govore? - Da.
I govore?
O čemu?
O stvarima koje nitko ne razumije.
Učini da progovori.
Sada, u 326. godini trajanja, rat između Istoka i Zapada...
...napokon je završio.
Nemamo se više čime boriti, a ni boraca više nema.
Zrak je postao tako zagađen...
...da se više ne može udisati.
Nema više nijednog netaknutog mjesta.
I posljednji pogon za proizvodnju kisika uništen je.
Zalihe se sve više smanjuju...
...a kada nestanu, mi ćemo umrijeti.
Moje je ime nevažno.
Trebate znati samo da sam posljednji koji se sjeća kako je svatko od nas...
...svaki muškarac i žena, donio vlastitu odluku.
Neki su se odlučili skloniti u velikim spiljama...
...i stvoriti novi život pod zemljinom površinom.
Mi ostali odlučili smo riskirati i ostati na suncu...
...ma kako nam izgledi bili mali.
Prstenovi koji govore otkrili su mi kako se ljudski rod podijelio...
...i kako je nastao svijet Eloia i Morloka.
Čudnim obratom sudbine...
...Morloci su postali gospodari, a Eloi njihovi sluge.
Morloci su ih hranili i uzgajali...
...kao stoku...
...da bi ih odveli u podzemlje kada dovoljno narastu.
To mi je objasnilo zašto nema starijih ljudi.
Znao sam da ću morati dolje. Bio je to jedini način da dođem do stroja...
...i otkrijem što se događa sa starijim ljudima.
Ne idi!
- Nećeš se vratiti! - Vratit ću se.
Weena?
Odgovori mi!
Gdje si?
Što se događa?
Što vam je svima?
Weena, stani!
Stanite!
Što će im se dogoditi?
Ne stojte tako kao utovljena goveda! Odgovorite mi!
- Što nije u redu? - Sve je u redu. Sve je čisto.
- Kako to misliš, sve je čisto? - Sve je čisto.
Sredinom 20. stoljeća, bombe i ljudi koji viču: "Sve je čisto!"
Ne!
S tim je gotovo! To je prošlost!
Nema više letećih strojeva! Nema bombi! Nema ratova!
Prstenovi su nam ispričali tu priču.
Ali, vi niste slušali! Niste naučili!
Jednom davno ljudi su se naučili skrivati kad začuju sirene...
...kako bi izbjegli smrt, ali s tim je gotovo!
Ti ljudi i oni koji su ih pobili svi su mrtvi!
Ali, nema razloga za strah. Sve je čisto.
A oni koji su otišli dolje? Kako će se vratiti?
Nikada se ne vraćaju.
- Nitko ih ne može vratiti. - Ali, možete pokušati. Možete!
Zar nitko neće ni pokušati?!
Ja ću pokušati!
To je, dakle, bila sudbina Eloia.
Uzgajali su ih Morloci...
...koji su degenerirali u najnižu ljudsku vrstu:
Ljudoždere!
Probudite se! Dođite k sebi! Svi vi!
Vatra!
Daj mi nešto što mogu zapaliti. Ovo mi je posljednja šibica.
Idite uza stube! Tamo je izlaz!
Baklja!
Uzmi baklju!
Uza stube! Požurite!
Skupite sve pruće! Sve drvo!
Dobro je. Hajde, bacite ga dolje!
Sve pruće!
Bacite ga dolje! Isto i u drugim bunarima!
Sve drvo u bunare!
Dobro, sad prema rijeci! Natrag prema rijeci!
Hajde, idemo!
Približavala se noć, ali Eloi ovaj put nisu morali strahovati.
Podzemlje Morloka je nestalo...
...a s njime i lagodni život Eloia.
Ali, što ću ja?
Bio sam zarobljen u svijetu...
...kojemu nisam pripadao.
Je li ti žao?
- Žao? Žao zbog čega? - Zato što moraš ostati?
Da.
Toliko bih toga mogao ispričati ljudima iz mog vremena.
Govorio bih im...
...o tugama i radostima koje nosi budućnost.
Možda bi iz toga nešto naučili.
A možda i ne bi?
- Ne želiš ostati, je li? - Nije riječ o tome.
Samo se ne uklapam ovdje, kao što se ni ti ne bi uklopila u moje vrijeme.
Voljela bih vidjeti tvoje vrijeme.
Ne bi ondje bila sretna.
Imaš li tamo nekoga? Nekoga poput mene?
Ne, nikoga poput tebe.
Naravno, imam prijatelje kojima ću nedostajati.
Vjerojatno sam već zakasnio.
A žene?
Ne.
Postoji jedna žena.
Vodi mi kućanstvo. Ima 62 godine i mnogo bora.
Kakve frizure nose?
- Tko? - Žene iz tvog vremena.
- Podignutu. - Podignutu?
Kako podignutu?
Ne znam. Otprilike...
...ovako, podignutu.
Pokaži mi!
Bih li bila lijepa?
Bi, bila bi vrlo lijepa.
Volio bih se vratiti u svoje vrijeme.
Ili čak prije toga, dok je svijet još bio mlad.
- Mogli bismo biti tako sretni. - Pogledaj!
Moj stroj!
Dođi, Weena!
Krenuo sam u pogrešnom smjeru! Natrag! Moram natrag!
5. SIJEČNJA 1900. g.
To je najluđa priča koju sam ikad čuo. Makar što!
George, uvijek si znao izmišljati dobre priče.
Doista si veliki izumitelj, George.
Mislim da biste trebali na počinak, gospodine.
Ozbiljno, George, gdje si bio prošli tjedan?
Ne postavljaj takva pitanja.
Nije tako teško povremeno se izgubiti na tjedan dana.
Razumijem vaše sumnje. Ako hoćete, smatrajte da sam lagao.
I samome mi je teško vjerovati, sad kad sam se vratio.
Davide, evo cvijeta koji mi je dala Weena.
Darovat ću ti ga. Tebe zanima botanika.
Pokušaj je usporediti s bilo kojom poznatom vrstom!
Mislim da ne mogu.
Vrijeme je da pođemo, Bridewelle.
- Da, kasno je. - Laku noć, George.
Laku noć, George.
Doimaš se iscrpljeno. Doista se moraš odmoriti.
Laku noć. Tako je dobro što si se vratio.
Zbogom, Davide.
Hvala ti što si mi bio tako dobar prijatelj. Uvijek.
Što ti misliš, Filby?
Jedno je sigurno.
Taj cvijet ne bi mogao cvasti zimi.
Ne vjeruješ valjda u onu priču?
Laku noć.
Idemo.
- G. Filby, što...? - Nestao je!
Pogledajte samo!
Mislim da shvaćam. Vidite otisak?
Tu je isprva stajao.
Morloci su ga pomaknuli.
Odvukli su ga preko trave...
...ravno u sfingu. Evo tu.
Weena je stajala tu kad ju je posljednji put vidio.
Upravo tu! Na istom mjestu, ali u drugom vremenu.
Dovukao je svoj teški stroj natrag unutra...
...i izgrebao pod...
...kako bi se opet pojavio izvan sfinge...
...i pomogao Eloima sagraditi novi svijet.
Sagraditi novi svijet za sebe.
- Točno tamo gdje ju je ostavio. - Da.
Georgeu nije nalik da se vrati praznih ruku.
Da pokuša sagraditi civilizaciju bez ikakva plana.
Zacijelo je nešto ponio sa sobom.
Ništa.
- Osim tri knjige. - Koje tri knjige?
Ne znam. Je li važno?
Vjerojatno i nije.
Samo...
...koje tri biste vi ponijeli?
Mislite li da će se ikada vratiti?
O tome možemo samo nagađati.
Jer, on raspolaže svim vremenom ovoga svijeta.
Preuzeto sa www.titlovi.com