ДЖЕСИ ДЖЕЙМС (1939)
След трагичната война между южните и северните щати
Америка пристъпва към завоюването на Запада.
Символ на тази епоха става строителството
на трансконтиненталните железопътни линии.
То често бива съпроводено с произвол и насилие.
Хората започнали да имат усещането,
че са станали жертва на чудовището наречено Железен Кон.
За добро или за лошо тази епоха е дарила на света
най-известните престъпници – братята Франк и Джеси Джеймс.
Слушай добре, приятелю. Железницата ще премине точно през вашата земя
и вие не можете да предотвратите това.
Но, господине, долар за акър? Аз платих по 15 долара за акър!
А къщата, плевнята и реколтата? - Вземи си ги, ако искаш.
Но ако не ни ги продадеш, ще съобщим на правителството
и то ще ти конфискува земята, без да ти даде нищо. Но както искаш.
Какво да правя? - Не знам.
Господине! - Ето го, идва.
Господине! - Е?
По-добре да продам на вас, вместо...
Разумно решение. Можеш ли да пишеш?
Не. - Тогава... постави кръст тук.
Казвам ви като приятел, госпожо, че ако не ни продадете земята,
правителството ще ви я отнеме. Спестете си проблемите и подпишете.
Два долара за декар е прекалено малко.
Но какво друго ми остава...
Не подписвай, мамо, говори с адвокат.
Ще си загубите времето. - Моля те, мамо.
Може довечера да отидем да се видим със съдия Харви.
Той ще ни посъветва какво да направим.
Това е безполезно. - Моля те, мамо!
Синът ми е прав. Трябва да се посъветвам с някого.
Нали може да почакате до утре?
Както искате, но напразно ще си загубите времето, госпожо.
Без лоши чувства, синко.
Разбира се, господине.
Сега ще видиш!
Оставете го на мира! - Опитваш се да вдигнеш цената, нали?
Не, не, моля те! Всичко ще подпиша!
Ще подпиша. - Не подписвай, мамо!
Ще подпиша иначе ще ни убият. - Ето тук, госпожо.
Здравей, приятелче.
Господине? - Добро утро.
Здравейте.
Как се казваш? - Джеси Джеймс.
Фермата твоя ли е? - Не, на майка ми е.
Къде е тя? - В къщата.
Благодаря, приятел.
Добро утро.
Добро утро, госпожо.
Вие ли сте собственик на тази ферма? - Да, аз съм.
Казвам се Барши. Работя за железницата.
Тя ще мине оттук, знаете ли? - Да, чух.
Тогава подпишете договор, че ни предавате фермата.
За нищо ли? - Не, не, плащаме по долар на акър.
Всички получават по толкова.
Не, това ми е малко. - Няма смисъл да се пазарите.
Подписвайте! - Веднага ли?
Госпожо, нямам време да стърча тук цял ден.
Питам ви за последен път – ще подпишете ли или не?
Така или иначе ще ви вземем земята.
Мислите ли, че ще подпиша, без да говоря с адвокат?
Какво може да направи провинциалния ви адвокат срещу нашите?
Докато не говоря с него няма да подпиша нищо.
Госпожо, проблеми ли си търсите?
Не я ли чухте какво каза? Каза, че няма да подпише.
Кой си ти? - Това е синът ми Франк.
Значи си толкова умен, че не искаш парите ни,
а искаш правителството да ви я вземе без нищо?
Няма да ми хареса. - Нима не разбирате,
че аз ви правя услуга, като ви предлагам по долар за акър?
Не искам никакви услуги.
Ще ви се наложи да се обърнете към съда за това.
Не е толкова страшно. - Е, значи парите ми не струват нищо?
Добре, синко, без лоши чувства.
Франк!
Стар трик, нали?
Да.
Хванете го, момчета. - Франк, Франк!
Какво правите?
Четирима срещу един, така ли?
Към стената, момчета. Извадете си ръцете от джобовете.
Искаш ли да го удариш, Франк? - Не, Франк!
Могат да те атакуват отзад. - Няма да направят нищо, нали?
Джеси, спри, нека да си вървят! - Съжалявам, мамо, той започна.
Моля те, Джеси, спри го.
Франк!
Джеси, спри го! Спри го!
Ще се нарани.
Стига му толкова, Франк.
Кой е следващият? - Можеш ли да се справиш с всички?
Ще ги натрупам като цепеници под дървото.
Няма нужда да го правиш! А вие, мъже, махайте се от тук!
Какъв подлец!
Изчезвайте от земята ни! По-бързо!
Да не съм ви видял повече!
Въпреки всичко ще ви вземем земята.
Джеси!
Добре съм, синко. - Какво стана?
Не знам, изведнъж ми причерня.
Какво стана, мамо? - Тя припадна.
Не, само ще си полегна. - По-добре доведи д-р Хол.
Пинки!
Яхай мулето и бягай за д-р Хол!
Кажи му да побърза! - Веднага!
И, Пинки, след това обиколи всички фермери.
Кръмп, Клейтън, Томпсън! Всички!
Кажи им, че довечера спешно трябва да обсъдим нещо.
Кажи им да оставят всичко и да дойдат.
"ЛИБЪРТИ" – ежеседмичен вестник –
"Ние предупреждаваме за незаконните методи на тази компания.
Агентите на "Сейнт Луис Мидланд",
чрез мошеничестване и лъжи изкупуват
земята на фермерите за дребни пари.
Точка.
Необходимо е това да спре, запетая,
защото е най-срамното и най-унизително посегателство,
срещу правата на гражданите в цялата история на света.
Параграф."
Нещо се е случило! - Чичо Руф.
Искаш ли да променя нещо в статията ти?
Разбира се, ти знаеш какво.
Искате да арестуваме братята Джеймс?
Искам да обвиня Франк и Джеси в нападение и опит за убийство.
Джеси ли стреля? - Да, докато бях обърнат с гръб.
Добър изстрел.
Ако ни дадете заповед за арест, няма да ви притесняваме повече.
Довечера сами ще ви ги доведем.
Джеси е в беда! - Не! Какво е направил? Чичо Руф!
Не променяй нито дума в статията!
Чичо Руф!
Трябва да съберем колкото може повече пари,
за да наемем добър адвокат от Сейнт Луис.
Купихме честно тази земя и я разработихме.
Искаме справедлива цена. - Правилно.
Не искаме проблеми, Джеси. - Освен ако те не започнат, мамо.
Трябва ни някой, който да защити правата ни.
Джеси е прав, имаме нужда от адвокат. - Джеси, Франк!
Джеси! Франк!
Джеси, Франк! Момчета, трябва да изчезвате!
Получиха заповед за арест и идват насам.
Бягайте! Пинки ще доведе конете.
Никой няма да ме арестува. - Няма да бягам.
Слушайте майора, Франк. - Не разбираш ли, че нямате шанс?
Бандитите от "Сейнт Луис Мидланд" са купили всички.
Полицията, съдилищата, всички. Не можете да направите нищо.
В затвора ще сте безполезни.
Имаме право да се защитим. - Той е прав, бягайте.
Ние ще организираме всичко. Независим съд, среща с губернатора...
Но ако избягаме... - Джеси, послушайте майора.
Ако не избягате, ще стане по-лошо. Няма да го преживея.
Господарю Франк, конете са готови на задната порта.
Добре, мамо, щом така искаш. - Бъди внимателен, синко.
Не се притеснявай, мамо. - Грижи се за него, Франк.
Да, мамо. - Довиждане, Джеси.
Довиждане, мамо. - Майоре, Пинки ще знае къде сме.
Пинки, ще се скрием в пещерата. - Да, знам къде е.
Бъдете внимателни, момчета!
Дами, вървете си. Само ни пречите.
Ще се видим по-късно. Нека мъжете ви да решат.
Вървете, хайде. Дръпнете се настрани.
Сега, мъже, ме слушайте. Аз ще говоря.
Да, майоре. - Ето ги и тях.
Добър вечер, господа.
Къде са братята Джеймс? - Имаме заповед за тях, майоре.
Няма да стане, няма ги. Аз ги предупредих.
Спокойно, майоре. - Махнете се от пътя!
Момент, г-н Барши. Имате думата ми, че ги няма.
Вашата дума... Излезте сами, Франк и Джеси Джеймс,
или ние ще ви изведем. - Майка им е болна на легло
и сърцето й няма да издържи.
Вярвате ли на тоя дърт козел? - Той казва, че ги няма.
Искам сам да се убедя. Линч, донеси ми граната.
Майоре! - Майорът казва истината.
Действайте, те сами ще се издадат.
Мислите, че ви лъжа ли? - Майоре, майоре!
Нека да влязат! Пусни ги!
Вижте, изгасиха светлината! Какво ви казах?
Това е майка им!
Няма смисъл, мъртва е.
Това е лошо. Много лошо.
Много съжалявам.
И аз съжалявам.
Не говорех за нея. Тя си отиде.
Теб съжалявам.
Зий!
Франк! - Да?
Зий и Пинки дойдоха! - Зий ли?
Едва повярвах на очите си. - Зий!
Франк. - Как си, Зий?
Притеснявах се за вас.
За нас ли? - Как са всички? Как е мама?
Джеси... - Мама?
Какво стана? - Барши...
Искаш да кажеш, че е мъртва ли?
Джеси...
Е, да отидем там.
Довиждане, скъпа. - Джеси, не отивайте.
Трябва. - Не, Джеси, моля те!
Това е наш дълг, Зий. Трябва да отида.
Нека Франк да отиде. - Съжалявам, скъпа.
Франк, накарай го да остане! - Грижи се за нея.
А аз? Аз стрелях в него.
Ако не го убиеш ти, ще го направя аз. Може да не се видим дълго време, Зий.
Ще те чакам. - Довиждане, скъпа.
Довиждане, Джеси.
Пазете тук и гледайте никой да не ни притеснява.
Радвам се да ви обслужа, господа.
Дръжте си ръцете да ги виждам.
Барман, брой до три и залегни.
Слушам. - Чакай малко, Джеси.
Стана случайно, кълна се.
Брой. - Не, не, мога да ти обясня!
Не знаех, че е там, кълна се! - Ще броя до три. Едно...
Не, не, Джеси! - Две...
Компания "Сент Луис Мидланд" ще заплати 1000 долара
за всякаква информация за Джеси Джеймс,
който се издирва за убийство.
Сега стойте неподвижно!
Едно, две, три, четири, пет.
Благодаря, господа. - Всички да се качват!
Благодаря, кмете. - Всички да се качват!
Горе ръцете!
Карай напред, докато не ти наредя да спреш.
Какво възнамерявате да правите?
Нямам намерение да правя нищо, вече ограбвам влака.
Целият влак ли? - На следващия завой намали
и спри до онези дървета.
Това ще бъде твоето погребение, приятел.
Разкачете го!
Ако не знаете какво е това, хора, това е грабеж.
Останете по местата си! Да ви виждам ръцете.
Сега бъдете така любезни да ни предоставите портфейлите си.
Без бижута, само пари. - Това е всичко, което имам.
Благодаря, господине.
Не, госпожо, без бижута. Благодаря.
Много сте любезен. Изящен портфейл. Много благодаря, госпожо.
Не забравяйте да съдите железницата за загубите си. Благодаря, господине.
Пуснете го в торбата. Никой няма да бъде наранен.
Подгответе портфейлите си докато господинът стигне до вас.
Няма да отнеме много време.
Любезно ви благодаря, господине.
Ще съжалявате за това! - Напразни вълнения. Благодаря.
Всички да седят тихо и никой няма да бъде наранен.
Тръгваме си, но първо ще изгася светлините.
После извади пистолет, голям като оръдие, и каза:
"Братко, отвори сейфа на пощата".
Къде беше охраната ви? Къде беше законът?
Аз представям закона само в този окръг.
Не покривам всички щати.
Опишете ми тези мъже. - Добре знаете, че беше Джеси Джеймс!
И Франк беше там. Само те са способни на такова нещо.
Разбира се, че е бил той, но не е нужно да ми крещиш. Не съм глух.
5000 долара за Джеси Джеймс – жив или мъртъв
Какво беше това?
Виж! Той е!
Защо рискуваш така, кучи сине. - Как си, майоре?
Джеси, искаш да те хванат ли? Не знаеш ли, че те търсят навсякъде?
Какво ще кажеш за чашка кафе? - Шерифът те търси с 30 мъже, синко.
В този дъжд? Горките момчета. - Не е за смях, Джеси.
Няма да остана дълго, скъпа.
Докато ме търсят наоколо, реших, че тук ще е най-безопасното място.
Правилно си решил. - Но той рискува живота си!
Само да можех да те убедя колко грешиш.
Няма смисъл, скъпа. Винаги съм ти казвал,
че мразя железниците и трябва да направя нещо по въпроса.
Разбирам те, синко.
Хората вече не реагират както преди. Станаха меки.
Аз предпочитам истинските мъже, които могат да мразят истински.
Адвокатите объркаха целия свят.
Преди десет години в Либърти нямаше адвокати и живеехме по-добре.
Когото са убили, убили са го.
Накрая шерифа застрелва всички и край.
Но днес има стотици адвокати, хиляди адвокати
и без тях не можеш да пръднеш.
Чичо Руф, в Либърти има само двама адвокати.
Само двама ли? И те са много.
Сега ще напиша статия за това.
Рой! Ще напишем статия за адвокатите.
За "лъжците" ли? - За тези лицемери.
"Параграф.
Ако искаме да има закон и ред на Запад,
първото нещо, което трябва да направим
е да съберем всички адвокати и да ги застреляме като кучета.
Параграф."
Някой ден ще те хванат, Джеси.
Затова мразя да те виждам как излизаш през вратата,
защото продължавам да те мисля през цялото време.
Ти постоянно ще бягаш от едно място на друго,
опитвайки се да останеш жив
и вечно ще има хора, които ще те преследват, за да получат наградата.
Джеси, през студените и дъждовни нощи
се събуждам и плача,
защото на сън те виждам да лежиш мъртъв в калта.
Джеси, толкова ме е страх!
Ти си единствената, която е от значение за мен, Зий.
Ти си единственият човек, който означава нещо за мен.
Знам, че беше глупаво да дойда тук, но...
те обичам и исках да те видя. Обичам те.
И ако продължат, както до сега...
Здравей, Хорас Грили. - Здравей, Уил.
Мислех, че си... - Какво?
Зий, вътре ли е? - Страхувам се, че тя...
Здравей, Зий. - Здравей, Уил. Не си ли с потерята?
Бях и току-що се върнах. - Хванахте ли го?
Това е г-н Хауърд, Уил.
Г-н Томас Хауърд, стар наш приятел. Г-н Райт, шеф на полицията.
Приятно ми е, г-н Хауърд. - На мен също.
Г-н Хауърд е от Сейнт Луис. - Така ли?
Живях в Сейнт Луис. - С какво се занимавате, г-н Хауърд?
С оръжие. С пушки и коне.
Пушки и коне, а? Не, не го хванахме.
В нощ като тази няма да намериш и бял слон.
Зий е познавала Джеси Джеймс.
Израснали са заедно. Много ми е разказвала за него.
Наистина ли? - Ти ли опече бисквитите, Зий?
Опитайте ги, г-н Хауърд.
Не разбирам действията на жп компанията,
но аз отговарям за реда и ако някога се натъкнем един на друг,
ще бъде или той, или аз. - Разбирам.
Надявам се да стои далеч от моя окръг и пътищата ни да не се пресичат.
Но му остава и възможността да се предаде.
Ще му дадете ли шанс? - Разбирам мотивите му,
но аз също съм добър в работата си.
Ето защо следващия път или той ще ме убие, или аз ще убия него.
Имам една среща, която ще ми отнеме час.
Може да мина отново по-късно, ако още свети.
Добре, Уил. - Приятна вечер, Хорас Грили.
Приятна вечер, Уил.
Не мисля, че когато се върна ще се видим отново.
И аз така мисля.
Грижете се за себе си.
Имаш добра полицейска защита.
Не губи време, Джеси. Тръгни си веднага.
Мисля, че пътят е свободен,
но по-добре загаси лампата. Не искам да бъда застрелян.
Зий.
Затова ли не искаш да се омъжиш за мен?
Не мога да направя нищо, Уил.
Да го натоварим на коня и да го закараме в града.
Някой от вас да дойде да ми помогне.
Дръпнете се, младежи, тук не е място за вас.
Минете от другата страна.
Това... това... - Не е той, госпожо.
Този път не ударихме джакпота.
Ако увеличат наградата за Джеси, някой от неговите хора ще го гръмне.
В неговата банда има хора, който биха скалпирали и майка си
за много по-малко от 5000 долара.
Сложете го там.
Бях забравил колко си красива. - Джеси, прочети това. Прочети го!
Ако Джеси се предаде, ще получи не повече от пет години затвор.
Аз помолих Уил за това.
Не мога да го направя, Зий. - Защо не?
Имам доверие на Уил, но...
Той ти дава дума и ще я удържи. Ще видиш, че всичко ще е наред.
Джеси, слушай... какво ще се случи с теб занапред?
Ще свикнеш да извършваш престъпления, разбираш ли?
В момента се смяташ за герой и много хора също мислят така,
защото се бориш срещу жп линията,
но това няма да продължи дълго, Джеси.
Колкото повече късмет имаш, толкова по-лошо ще става.
Стрелбата и грабежите ще отровят кръвта ти,
ще станеш вълк. Това ще ти стане втора природа.
Ще бъдеш жаден за убийства и грабежи,
докато не ти се случи нещо.
А ако нещо се случи с теб, Джеси, все едно, че се е случило и с мен.
Скъпи, има само един изход.
Хайде... предай се.
Прекрати тази агония.
Не мога, Зий. Ще полудея в затвора.
Няма да издържа.
Но ако сега избягаме... - Това не е живот, Джеси.
Сбогом.
Но, Зий, моля те... - Късмет.
Зий, ще ме чакаш ли? - Да, колкото е необходимо.
А би ли се омъжила за мен? - Още днес, ако искаш.
Така и ще направим. - Това е единствената ни възможност.
И върна се блудният син
вкъщи при майка си и баща си.
Добре дошли, братя и сестра. - Благодаря.
Седнете. Намерете си място, където и да е.
Отче, може ли да се оженим?
Да се оженим. - Ти не си избягала от вашите, нали?
Как така? - Не, пълнолетна съм.
И бързаме, ако нямате нищо против.
Това брат ти ли е? - Нямам брат.
Извинявай. Как се казваш, сестро? - Зерелда Коб.
А ти, синко? - Джеси Уудсън Джеймс.
Джеси Ууд... Джеси Джеймс!
Господи! - Седнете.
Да, но не искаме проблеми. - Проблеми ли? Защо, синко?
Винаги си добре дошъл – като дъжда за цветята.
Момче, аз имах ферма, която даваше 900 бушела царевица,
но железницата ми я взе!
Бях се отказал да проповядам и се прехранвах честно от земята си,
докато железницата не ме изгони от собствения ми дом.
Нас също, г-н Джеймс. - Знаеш ли, синко,
че имах голяма къща, два хамбара, три конюшни,
но железницата ми взе всичко! Дано всички да горят в Ада!
Амин. - Амин.
Много добре. И така, събрали сме се тук,
за да съединим Зерелда Коб и Джеси Уудсън Джеймс
в свещения съюз на брака...
Здравей, Джеси. - Здравей, Уил.
Зий вече ми обясни всичко.
Каза, че ще получа минимално наказание.
Хората от компанията се радват, че се предавате
и са настроени доброжелателно.
Колко ще ми дадат? - Две до три години.
Може би пет, но няма да е повече,
защото ще ви обвинят само за грабежа в старото депо на Пайн Хилс.
Онова, за което имат доказателства.
Много съм ви задължен за всичко, което направихте.
Няма за какво.
Ще тръгваме ли?
Всичко наред ли е, Джеси?
Здравей, Джеси.
- Съдия, майоре.
Не си въоръжен, нали? - Не.
Постъпи мъдро, синко. - Надявам се.
Съдия Матюс ще те съди. Може да му се довериш.
Няма да бъда много строг. Когато излезете, ще бъдете чист.
Миналото ще бъде забравено. - Благодаря, съдия.
Е, Джеси, ако си готов... - Аз...
Да вървим, Джеси, хайде.
Не съжаляваш, нали?
Засега не. - И не трябва.
Моята любима. Моята съпруга.
Моят съпруг.
Гордея се с теб, скъпи. Много се гордея.
Довиждане, Зий.
Ще те чакам.
Ако има нещо, ме извикайте.
Г-н Джеймс?
Аз съм Маккой, шеф на железницата. - Знам кой сте, г-н Маккой.
Добре дошли. Радвам се, че най-после сте в затвора.
Внимание! По време на процеса срещу Джеси Джеймс,
по заповед на губернатора, в Либърти се въвежда извънредно положение.
Защо са всички тези войници?
Това е г-н Райт, шеф на полицията. Г-н Кларк, федерален прокурор.
Ще опитаме да обесим вашия приятел. - Преди или след процеса?
Наказанието за убийство е смърт. - Договорката не беше такава.
Договорка ли? - Обещахте ми съвсем друго нещо.
Разберете, Райт, всички средства са добри,
за да заловите един престъпник. Джеймс е крадец и убиец,
най-известният бандит в Америка.
Той изгори складовете ми, ограби влаковете ми
и изплаши хората във вагоните.
Преди три години се заклех да го обеся заради стореното
и вярвам в Бог, че скоро ще увисне. - Значи това е ваше лично отмъщение.
Вие също сте за закона, нали? - Но не съм глупак.
Обяснихте ли това на съдия Матюс? - Не е необходимо.
Замениха го с Ранкин от Сейнт Луис,
а той не е сантиментален към влаковите разбойници.
Пристига тази вечер. Процесът е утре сутринта.
Нещо друго? - Изиграйте си спектакъла.
А сега за вас, шерифе.
Съдът се отказва от вашите свидетелски показания
и ви забранявам да напускате офиса си.
Кой, аз ли? - Всяка ваша намеса...
Не трябва да се тревожите за мен. - Какво имате предвид?
Не мисля, че Джеси ще се съгласи да бъде обесен.
Рой, спри пресата!
Ще отпечатаме нова статия за железопътните президенти.
"Параграф. Ако искаме да има ред и законност на Запад,
първото нещо, което трябва да направим,
е да съберем всички жп президенти и да ги застреляме като кучета.
Параграф." - Къде е Зий?
Ти къде беше? - До Пайн Ридж. Къде е Зий?
Зий ли? Замина. - Къде?
Напусна града...
Това е само между нас, разбираш ли?
Разбирам. - Тръгна към хълмовете.
Сама ли? - Не съвсем сама.
Води я един негър на име Пинки, който е с муле на име Стинки.
Ясно.
Стой! Кой си ти? - Аз съм... Пинки.
Добре, Пинки. Какво искаш?
Нося писмо за г-н Маккой. - Дай ми го.
Писмо за г-н Маккой! - Ще го получи ли?
Ще го получи. - Добре.
За г-н Маккой.
Искаме процесът да започне възможно най-скоро.
Съдия, прочетете това.
Слушайте.
"Г-н Маккой, ако не пуснете Джеси до полунощ,
ще дойда да го взема. Франк Джеймс."
Значи имаме час и половина. - Той е много нахален.
Какво те мъчи? - Това писмо.
Какво за него? - Не знам дали сте наясно,
но двете момчета Джеймс са способни на ужасни неща.
Какво говориш? - Познавам Франк Джеймс отдавна.
Когато каже, че ще направи нещо, го прави.
А сега какво може да направи? - Щом е казал, значи ще вземе Джеси.
Нека се опита. Ще приберем и него.
Не е толкова луд. - Франк е човек на думата.
Здравейте. - Чухте ли за това абсурдно писмо?
Плъзнали са слухове. - Вече всички ли знаят?
Всички, които срещнах. Мислят, че е много интересна ситуация.
Интересна ли? Защо, глупаво е.
Какво могат да направят няколко бандита със скъсани гащи?
Не знаят ли, че това е тухлен затвор охраняван от войници?
Те могат да се справят с армия от престъпници!
Ще го направят и затова е толкова интересно.
Залозите за братя Джеймс са по-високи, отколкото за войниците.
И аз това казвам. - Млъкни, идиот! Колко хора имате?
Шестима на повикване, но мога да събера много повече.
Това и ще направим. Вашите хора трябва да го арестуват.
Може да опитаме. - Смятате ли, че наистина ще дойде?
Да или не? - Франк си държи на думата.
Вероятно вече е на път. - Да не губим време.
Съберете добри мъже, хванете го извън града и го доведете тук.
Кажете им първо да стрелят, после да питат.
Кажете им... - Аз меся ли ви се в железницата?
Не ме учете как да си гледам работата.
Само минутка, шерифе. Къде отивате?
Да събера мъже. - И аз ще дойда с вас.
Добър съм в събирането на мъже. - Наясно съм какви мъже събирате.
Мобилизирайте всички хора. Това е абсурдна ситуация.
Не искам да поемам никакъв риск.
Те изпълняват това, което обещават. - Идиот.
Пет срещу три, че Франк ще дойде.
Десет долара, че няма да дойде.
12 долара, че ще дойде и ще го освободи.
Пет към едно на десет долара,
че Франк ще покаже на Маккой къде зимуват раците.
Барман!
Господа! Търся заместници,
доброволци, които имат оръжие и могат да стрелят.
По Франк ли? - Както дойде.
Ще ви бъде интересно да разберете,
че Маккой удвои наградата за главите им.
10 000 долара ли? - Хайде, момчета.
Подредете се пред бара да ви огледаме.
Ти и ти... Ед, добре. Бил, отиди там.
Ти и ти, и ти, и ти.
Чарли, ти си добър с пистолета. - Не го харесвам.
А този големия? - Не го познавам.
Тогава и той. - Добре.
И тези двамата. - Както желаете.
Добре, мъже, обърнете се и вдигнете ръце за клетва.
Един, двама, трима, четирима, петима, шестима,
седем, осем, девет, десет, 11, 12, 13...
Стига сте обикаляли в кръг!
И мишка не може да влезе в града, камо ли Франк Джеймс.
Цялото това нещо е блъф. - Точно полунощ е.
Не мога да направя нищо. Извинете, нерви.
Франк написа, че до 24:00 ч. трябва да пуснете Джеси,
иначе ще дойде и ще го освободи.
Това е Джеси. - Накарай го да спре!
Ще го спра, но няма да има полза. Значи е сигурно, че Франк идва
и Джеси го усеща. Тези момчета са такива.
Каквото и да се случи тази вечер, пожар или наводнение,
утре ще уволня този човек.
Майоре... Зий! Арестуваха го!
Франк ли? - Хванали са го в гората.
Кой го арестува? - Двама от доброволците.
Тези гадни, окаяни доброволци-продажници!
Рой! - Да, господине.
А, мечтаехте да освободите брат си! Сега ще му правите компания.
Водете го!
Съжалявам, Франк, имаш ли оръжие? - Имам.
Много ме разочарова. Хайде, синко.
Франк.
Съжалявам. - Няма проблем, шерифе.
Искам да знаеш, че нямам нищо общо с това.
Искам и Джеси да знае,
че герой на тази съмнителна победа е г-н Маккой.
Вече го знам. - Това ли е всичко, шерифе?
Това е всичко. Благодаря.
Може да си вървите и не смейте да се връщате отново.
Вашата симпатия към тези престъпници не съответства на длъжността ви.
Още утре ще бъде докладвано на губернатора.
Вие ще носите цялата отговорност за това.
Чудесно, не се безпокойте.
Това официално ли е? - Да.
Съжалявам, че ви създадохме проблеми, Уил.
Забрави, синко. Ще изтече още много вода
преди тази нощ да свърши. Лека нощ на всички.
Лека нощ, шерифе.
Признавате ли се за победен?
Не трябваше да го правите. - Така ли?
Не трябваше така да ни измамите с Джеси.
Трябваше да удържите на думата си. - И вие не удържахте на вашата.
Мислите ли? - Нали казахте, че ще вземете Джеси?
Това и ще направя.
Хей, Джеси. - Ти ли си, Франк?
Аз съм. Добре ли си? - Справям се добре.
Радвам се да те видя, Франк. - И аз се радвам да те видя.
Заключи вратата, Том.
Войници! - Спокойно, момчета.
Сега ме развържи. И без шум, ясно ли е?
Няма да ви убием, но ако някой гъкне, ще умре.
Ръцете горе, устата затворена, и тогава всичко ще бъде наред.
Няма да останете безнаказани. - Знаех, че ще дойде и ви го казах.
На пода.
Лягайте или ще стрелям.
Как успя?
Маккой назначи за заместници Том и Ханк.
Не може да бъде! - Може, нали сам виждаш.
Какво е това? Бършете пода ли?
Възрастни мъже си играят на пода като деца.
Ще вземат да настинат. - Да не се преструват на мъртви?
Помните ли това?
Ако Джеймс се предаде, обещавам,
че присъдата ще е не повече от пет години.
Помните ли го? - Не ме убивай.
Няма. Не и с пистолет.
Но, братко, от днес ще превърна живота ти в ад.
Сега дъвчи. Усети вкуса и го глътни!
Дъвчи!
Приличаш ми на здравомислещ човек. - Какво да направя, приятел?
Наблюдавай го дали дъвче! - А ако се задави?
Дай му чаша вода, за да го преглътне.
Изчезваме. Отвори вратата и се отдръпни назад!
Ясно, не искам да съм мишена. - Не наранявайте никого.
Да използваме изненадата. Готов ли си? Отваряй!
Спрете ги! По-бързо, по-бързо!
След тях!
Хайде, всички!
Довиждане, чичо Руф. - Довиждане, скъпа.
Не те обвинявам, ти си му жена.
Джеси беше справедлив. Той направи всичко, което обеща.
Ти си длъжна да стоиш до него.
Ти си единствената, която може да го предпази да не намрази хората.
Ще се залепя за него. - Г-жо Зий?
Всичко ли си взехте?
Мисля, че да, Пинки. - Добре, госпожо.
Довиждане, чичо Руфъс. - Довиждане, скъпа.
Да тръгваме.
Хайде, синко, да си поиграем на "Пони Експрес".
Мисля, че ще са заети за известно време.
25 000 долара награда за Джеси Джеймс Жив или мъртъв
Скъпи! - Зий.
Скъпи!
Остави ме да те погледам.
Завесите харесват ли ти? - Не могат да са по-красиви.
Сама ги направих.
Боже мой, Зий, не съм очаквал, че къщата ни ще е толкова красива.
И това аз го направих. - "Бог да благослови дома ни."
Не помня къде висеше, Зий.
Рамката нова ли е? - Пинки я направи.
Добра работа, Пинки. - Благодаря, г-н Джеси.
Всичко е прекрасно, Зий. Цялата къща.
За благодарност получаваш целувка.
Ехо!
Добър вечер, госпожо. - Добър вечер.
Търся къщата на Уилсън. Знаете ли къде е?
На около два километра по пътя. - Благодаря, госпожо.
Съберете си нещата.
Джеси... - Опаковайте, махаме се.
Но това беше само един фермер. - Откъде знаеш?
Хотел "Империал" Канзас, Мисури
Г-н и г-жа Томас Хауърд Сокс Сити, Айова
За г-н и г-жа Томас Хауърд Седалия, Мисури
Хотел "Тексаркана" Тексаркана, Тексас
Г-н и г-жа Томас Хауърд от Сент Луис
Томас Хауърд Сент Джоузеф, Мисури
Как е тя, докторе? - Още е слаба, но това е само...
Вие сте приятел на г-н Хауърд, нали? - Може да се каже и така.
Имате ли представа къде е? - Налага му се да пътува много.
Търговец ли е? - Нещо такова.
Кажете му, че не разбирам мъж, който оставя жена си в такъв момент.
Може да се качите за малко. Тя ще се зарадва.
Това е най-сладкото детенце, което някога съм виждал.
При това е момче. Той ще наследи вестника ми.
Скъпа, ако Джеси знаеше, че е дошло времето...
на този стол щеше да седи той, а не аз.
Няма значение. - Ех, ти...
Не бива да се чувстваш така. - Не мога да направя нищо.
Прекалено съм изморена, за да ме интересува.
Винаги е така.
С Джеси живеем като животни, като уплашени животни.
Бягаме от едно място на друго.
Не смеем да излезем.
По цял ден и по цяла нощ чакаме нещо да се случи.
Плашим се от сенките.
Стряскаме се от стъпки на верандата.
Страх ни е от отварянето на вратата.
А той непрекъснато отсъства, което е още по-лошо.
Постоянно си мисля дали е жив.
Или лежи мъртъв в калта в гората? - Скъпа, скъпа.
Може вече да е мъртъв!
Чичо Руф, искам да се прибера вкъщи.
Ти си у дома си, Зий. Това е вашият дом с Джеси.
Имам предвид в къщата ти, чичо. Искам да се върна в Либърти.
Ще ме отведеш ли? - Но, скъпа...
Какво да ти кажа... Но Джеси обеща нещата да се променят.
Да, знам.
И аз му повярвах.
Но той никога няма да се промени.
Джеси ще бъде извън закона докато е жив.
Сега вече го знам.
Той е диво животно, Уил.
Той е като кон, който не можеш да обяздиш.
Обича свободата и нито ти, нито аз можем да го променим.
Затова снощи исках да умра.
Молех се и се молех да умра. И моето бебе...
Молех се и то да умре и всичко да свърши!
Милото ми...
Мама не искаше да каже това, скъпи!
Безценното ми бебе! Мама нямаше това предвид, скъпи!
Спокойно... Спокойно... Всичко е наред, скъпа.
Ще те заведа у дома.
Здравей, Пинки. Зий! - Г-н Джеси?
Тя замина. - Къде отиде?
Заминаха с бебето. - Бебето ли?
Момче ли е или момиче?
Момче. И двамата са добре, но тя замина.
Майорът дойде и ги отведе обратно в Либърти.
Помоли да ви предам това писмо, господине.
Съжалявам, Джеси, но не мога повече така.
Не ме преследвай, защото няма да се върна.
П. С. Ще кръстя бебето на теб. Тежи 3 кг.
Бедното дете.
Опитах се да стигна на време, Пинки, но не можах.
Преследваха ме. Ти видя ли го?
Г-н Джеси, той е най-сладкото бебе на света.
Крещи така, че ще ни спука тъпанчетата.
Обзалагам се, че никое бебе не е по-шумно от него.
Какъв цвят са очите му, Пинки? - Сини.
Големи, големи сини очи, големи като чиния.
Прилича ли на Зий? - Същият като вас е.
Не! - Нали съм ви виждал малък.
Не мога да повярвам.
Само дето е плешив. Плешив е като обелено яйце.
Но, Боже, г-н Джеси, той е едно сладко малко бебе.
Дори не ми се вярва. - Крещи и маха с малката си ръчичка.
Да, и аз съм много горд с това бебе. - Боже, Боже...
Е, ще отида да ги върна, Пинки. Кога заминаха?
В понеделник. - С влака ли?
Не. С файтона на майора. - О, твърде е неудобно.
Ще вечерям и тръгваме. - Но, г-н Джеси...
Аз не бих бързал толкова. - Защо?
С тях е и г-н Райт.
Райт ли? - Той дойде, когато се роди бебето.
Ясно.
Остави вечерята, Пинки. Тръгваме веднага.
След тях ли? - Да, веднага.
Значи каза, че е нещастна, така ли? - Не го каза сериозно, г-н Джеси.
Каза, че постоянно се страхува и много плака.
Каза, че не може да издържа повече така.
Ясно.
Тя не е виновна за това. - Точно това каза и тя.
Явно се е чувствала много зле. - Да, много зле.
Пинки, няма да продължим нататък.
Не искате ли да поговорите с нея? - Промених си решението.
Права е. Няма да бъде щастлива с мен.
Не мога да й дам спокойствие и стабилност.
Да. - Това й кажи.
Кажи й, че повече не я задържам.
Надявам се да е щастлива и да забрави за мен. Кажи й и това.
Да, господине.
И, Пинки, кажи й... - Да, господине?
Да не казва на бебето кой е баща му. Така ще е най-добре.
ДЖЕСИ ДЖЕЙМС ОГРАБВА ВЛАКОВЕТЕ НА "СЕЙНТ ЛУИС МИДЛАНД"
Бандата на Джеймс обира огромни суми
БАНДАТА НА ДЖЕСИ ДЖЕЙМС ОБРА БАНКАТА НА "СЕЙНТ ЛУИС МИДЛАНД"
Бандитите са се укрили!
НАПАДЕНИЕ НА ВЛАК В СЕЙНТ ЛУИС! Грабеж посред бял ден!
Всички пътници са в паника!
Рой! - Да, господине.
Ще напишем статия за зъболекарите! - Да, господине.
"Параграф!
Ако искаме някога да има закон и ред на Запад
първото нещо, което трябва да направим,
е да съберем всички зъболекари..."
Помощ, помогнете ми! Спасете ми живота!
"...и да ги застреляме като кучета."
Спасете ме! Не му позволявайте да ме хване!
Помощ, помощ! - Спрете се и двамата!
Спри... Спри!
Той е по-лош от детето. - Но са много забавни.
На колко години е? - Само на пет.
Сериозно? Моят е на три. Чакай малко. Виж какво имам.
Може ли да му дам? - Да.
Кажи: "Благодаря, господине". - Благодаря, господине.
Моля. Прекрасно дете.
Благодаря. - Вие ли сте редакторът, господине?
Аз съм, господине. С какво мога да ви помогна?
Искам да пусна една обява.
"Джордж Ремингтън. "Ремингтън Къмпани", Филаделфия.
Сега в хотел "Дикси Бел"."
Колко, господине? - Ще струва един долар,
г-н Ремингтън. - Ето един долар.
Благодаря, господине. - И аз благодаря.
Довиждане. - Довиждане. Рой!
Между другото, Джеси Джеймс не беше ли от този край?
Така е. Защо?
Вие вероятно сте против амнистията предложена от губернатора, нали?
Каква амнистия? - Не сте ли чул?
Това е възмутително!
Онзи ден в Джеферсън Сити ми го каза един приятел банкер.
Губернаторът обещава амнистия на всеки от бандата му,
който убие Джеси. Освен това има и награда.
Сигурен ли сте в това? - Да, господине.
Ще съдя държавата за убийство!
И аз това казвам. - Това корумпирано общество...
Благодаря за информацията. - Няма за какво, господине.
Утре ще го пусна във вестника! - Зий.
Рой, статия! - Моля те, може да е някаква грешка.
Няма значение. Вече нищо няма значение.
Всичко свърши отдавна. - Рой!
Заменяме зъболекарите с губернатора! - Да, господине.
Пиши: "Държавата търси убиец, който да й реши проблемите!"
Добро утро.
Хубав ден, нали? - Няма да купя нищо.
А аз и не продавам нищо. Вие сте г-жа Боб Форд, нали?
Аз съм г-жа Форд, но ако ви интересува съпруга ми не знам нищо.
Не го виждам с месеци.
Той се влачи с момчетата на Джеймс и за мен вече е умрял.
Вие не сте глупава жена, г-жо Форд. Имам нещо за вас.
Мисля, че написаното във вестника ще ви заинтересува.
Ще ви оставя и визитката си.
Това е всичко.
Ето. - Какво е това?
Знаеш, че не мога да чета.
СВОБОДА ЗА ТОЗИ, КОЙТО УБИЕ ДЖЕСИ ДЖЕЙМС
Какво пише?
Джордж Ръниън Детективска агенция "Ръниън"
Ако пожелаете ще ме намерите в хотел "Дикси Бел"
под името Джордж Ремингтън.
Е?
Банката в Нортфийлд, Минесота, е най-силната банка в Северозапада.
Ние ще я навестим. Имат злато за 50 000 долара
и трябва само да влезем, да приберем всичко и да излезем.
Което и ще направим.
Е?
Джеси, ако те интересува нашето мнение...
Какво? Изплюйте камъчето!
Отдавна се каните да ми кажете нещо. Давайте!
Е, ще ти кажа истината, Джеси.
Не сме сигурни дали тази идея ни харесва.
Първо, банката в Нортфийлд е добре охранявана, а и е много далеч от тук.
Второ... - Продължавай.
С момчетата мислим, че ти... ти...
много рискуваш, Джеси, което не ни харесва.
Аз не съм страхливец и ти го знаеш,
но това, което искаш от нас, минава всякакви граници.
Прекалено разчиташ на късмета си. - Млъкни! Ти продължи.
Знаем, че имаш проблеми.
Забравете за това. - От тогава ти не се боиш от смъртта.
Казано с други думи – ние много те уважаваме, Джеси, и ти го знаеш,
но като те гледаме как рискуваш ни се струва,
че се опитваш да се самоубиеш.
Ти за кого се мислиш? - Нали искаше да го чуеш, Джеси...
Хайде, върви си!
Да не мислите, че ще тръгна да ви гоня?
Кои сте вие? Кой е водачът ви?
Кой мисли за вас. Ти, аз или някой друг?
Благодарение на мен целия свят говори за вас.
Ако поискам, мога да сваля и президента на Америка!
Значи сте си говорили зад гърба ми?
Това не ми харесва, а и не е начинът, по който аз разбирам нещата.
Решавайте! С мен ли сте или не?
Хайде, вървете си. Давайте!
Сега ти ме чуй, Джеси. - Това се отнася и за теб.
И ти си замесен в това.
Мислиш ли, че имам нужда от вас? Ако поискам, хиляда мъже
ще тръгнат още утре сутрин с Джеси Джеймс,
а не с вас. Вървете си!
Държи се като луд.
Нещата се влошават с всеки изминал ден.
Дори не разбира, че без нас отдавна щяха да го обесят.
Изчакайте ме до реката. Искам да поговоря с него.
Какво има?
Първо запомни, че не се страхувам от теб и от револвера ти.
Ако искаш да стреляш – стреляй, но и аз ще направя същото, братко.
Да ми кажеш това ли се върна? - Не, за да ми е чиста съвестта.
Дано да не съжаляваш. - Джеси, ти се превърна в бясно куче.
Ще стреляш ли? - Говори.
С всеки ден озверяваш все повече, Джеси.
Не знам дали полудяваш, но на това прилича.
Откакто се върна от Сейнт Джо мразиш всички наоколо.
Няма толкова пари на света, за да ни платиш риска,
на който ни изложи през последните две години.
Стигна се до там да удариш стар приятел като Том,
който ти спаси живота. Значи или си луд, или си бясно псе.
Стреляй, ако не можеш да слушаш истината.
Продължавай.
Ти си мой брат, Джеси, и аз съм готов да умра за теб,
но не искам за нищо да ми пръснат мозъка... или твоя.
Знам как се чувстваш след раждането на бебето.
Знам, че не ти харесва да ти се говори по този начин,
но така е по-добре, отколкото да те видя как умираш.
Някой трябваше да ти го каже, преди да е станало твърде късно.
Помисли си добре за всичко.
Съжалявам, Франк.
Искаш ли да ги върна? - Можеш ли?
Разбира се, че мога. - Франк?
Много съм ти задължен. - Пак заповядай, хлапе.
Джеси. - Боб?
Аз съм. - Влез.
Къде са останалите? - Ще се върнат след малко.
Какво ти става? - Нищо.
Сядай. - Нищо ми няма.
Ходих да видя жена ми. - Знам.
Здравей, Боб. - Здравейте, момчета.
Съжалявам. - Всичко е наред, Джеси, разбираме те.
Ще бъдем до теб в Нортфийлд. - Добре. Ще продължим утре.
Нортфийлд е на 100 км от тук. Трябва да стигнем до петък.
Ще нощуваме извън града и в събота ще ударим банката.
Ако наистина е толкова богата, ще можем да се пенсионираме.
Всички ли са съгласни?
Така е добре. Много добре.
Благодаря. - Моля.
Г-н Лейуърт? - Вратата там, господине.
Влезте.
Г-н Лейуърт? - Да.
Визитката ми.
Приятно ми е, г-н Ръниън.
Какво мога да направя за вас? - Първо прочетете това.
До Банката в Нортфийлд. В събота в 12:00 ч.
не стреляйте в мен. Аз ще бъда на сив кон. Форд.
Как да разбирам това? - Това е бандата на Джеймс.
На път за насам са. - За насам? Бандата на Джеймс?
Бандата на Джеси Джеймс! Да ограбят моята банка?
Точно така. - Боже, ще фалирам!
Ще вземат всичко! Имам 50 000 долара!
Тихо, тихо, няма страшно. Нали аз съм тук.
Да, но...
Я, братовчеда Бушрод!
О, братовчеде Борегард. - Здравей. Как си?
Каква чест! - Не съм те виждал от доста време.
Ела с мен до банката. Трябва да обменя пари.
Как е леля Мерилу? Как са близнаците?
Ще ми обмените ли тези пари?
Момент да взема пари от сейфа. Ще изчакате, нали?
По дяволите! - Да вървим!
Ще ти помогна, Том! - Няма смисъл.
Бягай, Джеси!
Трябва да продължим, синко. Дръж се.
Дръж се здраво, Джеси, защото няма друг изход.
Държиш ли се?
Джеси!
Побързайте, момчета. Той е някъде тук.
"От осемте бандити, които направиха опит да нападнат банка Нортфийлд,
двама са мъртви, а четирима – арестувани.
Нищо не се знае за съдбата на братя Джеймс.
Предполага се, че Франк Джеймс е успял да избяга,
а за главатаря на бандата Джеси Джеймс няма никакви новини.
Вероятно се е удавил, но ако е избягал,
се смята, че е тежко ранен и не може да е стигнал далеч."
Все пак го спипаха! Оказа се безсилен пред тази банда негодници!
Рой! Ще напишем статия!
А ако е още жив...
Трябва да спреш с това, Зий. - Знам.
Някога ти обикна един друг Джеси, но той умря преди пет години.
Аз също го харесвах, но не сегашния Джеси.
Сегашният Джеси е престъпник.
Ако избяга... - Не разбираш ли, че той е лош?
Когато започнеш да живееш така, не можеш да се спреш.
Джеси вече не е героят, който се бори с железницата, а диво животно.
Не можеш да го обичаш. Никой не може.
Той нарани всички хора, който го харесваха.
Не му останаха приятели.
На света няма нито един приятел. - Това също е вярно, нали?
Няма приятели в цял свят.
Хей! Пристигнахме.
Благодаря.
Дръж си устата затворена. - Благодаря много.
Можеш ли да слезеш? - Да.
Имаш ли нужда от помощ? - Не, добре съм.
Продължавай.
Бедната ми любов...
Бедната ми любов, толкова те боли!
Зий? Наистина ли си ти?
Знаех си, че ако можеш, ще дойдеш тук.
Затова дойдох.
Знаех, че ще дойдеш.
Душа не ми остана.
Аз ще се погрижа за теб.
Чакай.
Джеси! Побързай, Пинки, побързай.
Не може да бъде...
Това е татко, скъпи.
Моят син.
Виж, мамо.
Татко е ранен, скъпи, но скоро ще се оправи.
А аз мислех, че това е краят.
Мислех, че е краят.
Не мислиш ли, че е едър за петгодишен?
Зий... знае ли нещо за мен?
Не, още не.
Зий...
а за нас с теб... прекалено ли е късно?
Можем ли... все още да заминем от тук?
В Калифорния ли?
Не, не е късно.
Ще отидем веднага, щом оздравееш.
Пинки сега ще се върне и ще доведе доктор.
Джеси, толкова те обичам!
БАНДАТА НА ДЖЕСИ Е УНИЩОЖЕНА В НОРТФИЙЛД
Край на насилието в Средния запад.
След три месеца издирването на Джеси Джеймс е прекратено.
Няма съмнение, че той е мъртъв.
Франк очевидно е избягал извън страната.
Джеси! Не го прави сам. - Защо? Вече съм здрав.
Пинки ще се погрижи за всичко, скъпи.
Зий, щастлива си, нали?
А ти?
Джеси, ако можехме да заминем още сега... в този час.
Нищо няма да ни спре, скъпа. - Много се надявам,
но ме е страх, Джеси.
Ще се плаша всяка секунда, докато не тръгнем
или не пристигнем в Калифорния.
Да, но сега нямаме никакви пари. Имам скрити пари по хълмовете...
Не искам да говорим повече за това.
Ще спечелим други. Пари, от които няма да се срамуваме.
Аз не се срамувам... - Спри ти казах.
Г-н Хауърд?
Да? - Двама господа ви търсят.
Какво искат? - Единият го познавате, господине.
Добре, ще сляза.
Защо го правиш?
Здравей, Боб. Как си?
Мисля, че съм добре. Ти как си, Джеси?
Още имам олово в мен, но това не ме притеснява.
Това е брат ми, Чарли. - Здравей, Чарли.
Пинки, направи ни кафе. Седни, Боб.
Изглеждате сякаш идвате отдалеч.
Успях да избягам. Не можаха да ме задържат.
С двама души, които не познаваш, прескочихме барикадата.
Как ме намери? - Видяхме Франк. Той ни изпрати.
За него е опасно да дойде лично.
Как е Франк? Къде е? - Добре е. По хълмовете.
Кани се да се появи отново. Затова и ни изпрати тук.
Джеси!
Ще се бавиш ли дълго? - Помниш ли Боб Форд, скъпа?
Това е брат му Чарли. - Здравейте, госпожо.
Ще се бавиш ли? - Не се притеснявай.
Идвам след минута.
Франк каза, че ако вече си събрал сили, иска да се срещнете.
Смята да ограби банката на Плат. - Не, аз отивам в Калифорния.
Франк няма да е доволен. - Не ме уговаряй.
В града няма дори шериф. Франк има трима печени мъже.
Смята, че няма да има проблеми. Влизаме и вземаме парите.
Не.
Ако имаш капитал за нов живот в Калифорния,
те разбирам. Не ти трябва да ограбваш банка.
Нямам много пари. Нямам почти никакви пари.
Какво друго каза Франк?
Каза, че е за последно,
и че той също иска да приключи с обирите.
Но без пари няма как да се получи.
Малко пари няма да са ни излишни.
Няма да преживееш с жена си и детето си без пари.
Кога иска да се срещнем? - Каза веднага.
Татко, татко! Искам да вляза!
Не може, ще развалиш играта! - Влез, само спри да викаш.
Франк обещава на всеки по 2000 в брой.
2000 долара са си доста пари.
Татко, татко! - Тези деца! Само минутка.
Извинете, г-н Джеймс. - Хауърд.
Нима ще отидете при децата с оръжие?
Да, прав си.
Не го ранихме, г-н Хауърд. Току-що го убихме. Част от играта е.
Не се играе на такива игри с малките. - Но той каза, че е Джеси Джеймс.
А Джеси Джеймс накрая го убиват. Просто ме застреляйте.
Ти си Джеси Джеймс. Мъртъв си! - Мъртъв съм.
Вървете си у дома, момчета.
Пригответе се. Ще хванем следобедния влак.
Пинки ще ни донесе по-късно това, което не сме взели.
Доволна ли си?
Слава Богу, Джеси!
Боб, кажи на Франк, че съжалявам. Ще му пиша от Калифорния.
Няма ли да дойдеш с нас? - Не.
Това ще разстрои Франк? - Няма да променя решението си.
Франк ще ме разбере. Желая ви късмет.
Довиждане, Боб. Съжалявам, че напразно бихте път до тук.
Какво да кажем на Франк?
Нека приключва с това, докато не е станало късно.
О, г-н Хауърд, тръгваме на път.
Отиваме в Калифорния... - ... с банджо на коляното.
О, Зий...
Скъпа, с какво да ти помогна? - Джеси, свали картината.
Зий!
Отиваме в Калифорния със следобедния влак.
Джеси!
Пинки! О, Джеси...
О, Джеси!
Няма съмнение, че Джеси беше извън закона.
Крадец и престъпник.
Дори и тези, които го обичаха, не подлагат това на съмнение.
Но ние не се срамуваме от него. Не знам защо,
но мисля, че и Америка не се срамува от Джеси Джеймс.
Може би защото беше смел и безстрашен,
каквито всички ние искаме да бъдем.
Несправедливостта го изведе на този път,
но след това той загуби чувство за мярка
и несправедливостта накрая го погуби.
За десет години той премина през пет щата.
Или може би го обичаме, защото беше добър в това, което правеше.
Не знам. Знам само, че той беше един от нас.
Добър и лош... Един от най-добрите каубои,
които някога са препускали през щатите на Америка!
В памет на любимия Джеси У. Джеймс
Убит на 3-ти април 1882 г.
на възраст 34 години, 6 месеца и 28 дни.
Убит от предател и страхливец,
чието име не е достойно да стои тук.
превод и субтитри Ivon
редакция НИКЧО