Dobar dan, sir.
Kako vam mogu pomoći, Miss?
Nije li netko došao iz Sicomoros-a da me pokupi?
Sicomoros?
Vi ste Miss Marta Gonzalez, Nećakinja od Don Emilia, jeli tako?
Da, sir, zar nije on stigao?
Da. Bio je tu u podne, ali otišao je kad je čuo za odronjavanje zemlje.
I kad će se vratiti?
Ne, mislim da se neće vratiti, Miss.
Mislili smo da nećemo imati vlakova do sutra, ali kao što vidite,
Otada su bili stajali pola sata.
Ima li netko tko me može odvesti do Sicomorosa?
Bojim se da ne, Miss.
Nakon sumraka, ljudi više ne izlaze vani.
Što da sad radim?
Jedino da pričekate do sutra.
Vidite, onaj muškarac ima sličan problem.
Miss, nemojte više ništa pitati, Sve sam pokušao.
Ali moja teta je veoma bolesna, i večeras moram biti u Sicomorosu.
Da, maloprije sam lagao o krštenju svog nećaka,
pa mi nije upalilo.
Pođite s mnom, ovo će potrajati, sjednite i opustite se. Pomoći ću vam.
Znate, čini se da su ljudi iz ovog kraja jako plašljivi.
da napuste svoje kuće nakon sumraka...
Htio sam pješke do najbližeg grada, tri sata je odavde,
ali onaj debeljko me nije htio pustiti.
Netko dolazi.
Jeziv čovjek.
Da, definitivno nije atraktivan..
Došao sam po kovčege. Evo papiri.
U redu, vaši su.
Nije li sramota da netko šalje zemlju iz Mađarske?
Zemlju?
Što ne valja sa našom zemljom?
Hirovi bogataša.
Za čovjeka koji se zove Gosp. Duval, koji ovdje živi već 10 godina.
Mislim da je malo luckast, jako je čudan, izlazi samo noću
i odjeven u crnu pelerinu poput one.
Trenutak, pala mi je jedna ideja.
Dobar dan, sir, oprostite što vas gnjavim, ali, možete li odbaciti onu mladu damu?
Jako je zgodna i može biti fino društvo po putu.
Ne idem u grad.
Ona je blizu, ide u Sicomoros.
Gdje?
U Sicomoros.
U redu.
- Recite joj da dođe. - Hvala vam.
Sređeno je. Odvest će vas do Sicomorosa.
Požurite.
Ali, kuda vi idete?
Idem tamo gdje i vi.
Samo kreni. Ako vi idete u Sicomoros.
Onda idem tamo i ja.
Idemo, momče.
Pričekajte na trenutak.
Želim je posljednji put vidjeti.
Ne mogu je zadržati, sir.
Počivaj u miru, voljena sestro.
Ovo je ono što je ona oduvijek željela, oče, Bog je želio da ona ovdje počiva zauvijek.
Neka tako i bude, Sicomoros će uvijek nama pripadati.
Anselmo... !
Pročitaj.
Što je bilo?
Ovdje izlazite.
Ali ovo nije Sicomoros.
Ovdje ću ići obilaznim putem, možete nastaviti putem.
Odvezite nas tamo, platit ćemo koliko tražite.
Ne mogu...
Silazite.
U redu, u redu.
Bitanga jedna, nije nas htio tamo odvesti.
Gdje smo sada?
Na raskršću.
Moramo slijediti te ograde do Sicomorosa.
Jeli je daleko odavde?
- Pola sata odavde. - Pola sata?
Miss, ako budemo pješačili pola sata, po ovom maglovitom i napuštenom mjestu,
bilo bi pametno da se bolje upoznamo, zar ne?
Zovem se Enrique.
Ja sam Marta.
Drago mi je.
Sad vam mogu reći neke stvari o sebi.
Imam madež na leđima, na ovoj strani.
Mrzim sela, jer mislim da su to mjesta za krave, a ne za ljude,
i ja sam trgovački putnik.
Ja radim u dućanu, i onda su me pustili...
... ujak Emilio mi je pisao prije dva dana da bi trebala danas doći,
da bi trebala doći, bez obzira na situaciju.
To je suprug od tete?
Ne, brat i sestra su, imam još jednu tetu koja živi u Sicomorosu,
ali nitko od njih nije udana.
Hej, Miss, jeste li sigurni da smo na pravom putu?
Nekako mi se čini duže.
Sigurna sam, poznam ovo mjesto.
Nadam se da teta nije ozbiljno bolesna.
Bila mi je poput majke.
Odgojila me je.
Zašto nisu udane?
Zar su toliko ružne?
Ne, baš suprotno, bile su jako lijepe dok su bile mlade, sada su ostarile.
Sada žive u Haciendi samostalne i ne izlaze vani.
Mogu zamisliti. Što je sa tvojim ujakom?
Emilio je drugačiji.
Godinama je putovao po svijetu, onda je došao u Sicomoros
prije dva mjeseca.
Još uvijek se sjećam dvorišta punog cvijeća.
Krletke sa pticama.
Fontane.
Jedna od najljepših sjećanja iz djetinjstva me veže za to dvorište...
Ovo se zove drvo za vješanje, put se nastavlja prema onamo
i uskoro ćemo stići o glavnog ulaza.
U što gledate?
Ne znam, ne bih znao reći.
Pratio me je neki čudan osjećaj otkad nas je kočijaš iskrcao.
Na što mislite?
Imam osjećaj kao da nas je netko pratio.
Nisam nikoga vidjela.
Ni ja, ali kao da mi je netko cijelo vrijeme na leđima.
Što hoćete?
Ja sam Marta, moj ujak i teta me očekuju.
Da, Miss, odmah ću otvoriti.
Kako si, Anselmo?
Dijete moje.
Dopustite da vam pomognem, sir.
Zašto je sve tako napušteno?
Miss, ovako je već duže vrijeme.
Teško je zadržati ljude da rade u Haciendi,
nitko više ne želi raditi u Sierra Negra.
Mnogo ljudi je otišlo.
Mjesto je napušteno.
Izgleda poput groblja.
Ali, uđite, uđite.
Vaša nećakinja, sir, i došla je sa nekim gospodinom.
Martita!
Ujače!
Dijete moje...
Mislili smo da ćeš sutra doći.
Da, znam.
Marta!
Što ja neću dobiti zagrljaj?
Tvoja teta...
Eloisa.
Ne prepoznaješ me više?
Zar ti teta nije malo starija?
Teta!
Izgledaš potpuno isto, kako kad sam zadnji put otišla odavde.
Prošlo je dosta vremena.
To je nevjerojatno, izgledaš poput druge osobe...
a moja teta Maria Teresa, gdje je?
Umrla je jučer...
upravo smo je sahranili.
Hajde, nemoj plakati...
Neće ti pomoći.
Hajde, pođimo gore.
Oprostite, sir, možete li donijeti moju prtljagu?
Vašu prtljagu?
- Odlazim. - Zašto?
Moram.
Martita, gospodin odlazi.
Oprosti, zaboravila sam na njega!
Gospodin je bio ljubazan što mi je omogućio prevoz od stanice...
Zašto ne ostanete, bar večeras?
Kuda bi ste sada pošli?
U hotel.
- Hotel? - Da.
Nema hotela u Sierra Negra, već duže vremena.
Kuda bi ste išli?
Ovo je i vaš dom, molim vas, ostanite.
Pođite za mnom.
- Hvala. - Pođite.
Oprostite što sam došao u ovakvom bolnom trenutku.
Bolno je...
da, jako...
iako bi trebali biti sretni za njenu smrt.
Zašto tako govoriš, teta?
Nemaš pojma koliko je patila zadnjih mjeseci, zar ne, Emilio?
Da, u stvari, samo ju je smrt mogla osloboditi od te boli što je patila.
Kako je umrla?
Patila je od srčanog napada, ali bila je uznemirena zadnjih pet godina.
Misliš da je poludjela?
Da, doživljavala je velike strahove.
Od čega?
Od vampira.
Vampira!
Da, priče koje je čula od lokalnih seljana...
krajnje praznovjernih.
Bila je uvjerena da se negdje u ovoj kući nalazi vampir,
prikradajući joj se, da bi joj isisalo krv,
i noću, najviše je patila.
Znala bi se zaključati u svoju sobu
i sebe okružiti sa raspelima
i ogledalima u kući.
Zašto bi to sve radila?
Gluposti, to u sve legende.
Da, govori se da se sa raspelom može otjerati vampir,
i da ih se može prepoznati sa ogledalom.
Da, čuo sam nešto o tome.
To, da se ne vidi njihov odraz u ogledalu, zar ne?
Da, tako se priča.
Pa, oprosti mi, ali...
Umorna je od putovanja i mislim da sad ne želi slušati takve priče.
U pravu si teta, hajdemo.
Ispričajte nas.
Molim, madam.
Skupljate stare knjige?
Ne, nisam to nikad razumio. Oduvijek su bile tu.
Čini se da jednim dijelom, potječu iz starih rudnika Sierre Negra.
Nažalost, prekasno je, zar ne?
Što?
Doktore!
Slijedio sam vaše upute da nitko ne zna tko sam, ili zašto sam ovdje.
I neka tako ostane dok ne odete, molim vas.
Došlo bi do nezgodne situacije kad bi se saznalo zašto ste stigli.
Zemlja?
i opet će oživiti,
moj brat, Grof Karol Lavud, zakopan od neprijatelja,
koji su uništili njegovu vječnost u ovoj nedostojnoj grobnici.
Ova zemlja je sa groblja iz šuma Bakonije.
U dva mjeseca ćemo odnijeti ovu zemlju u njegov grob.
Skrivena, moći će ga uzdići...
u trenutku sto godina obljetnice...
njegove smrti, i zatim ćemo nastaviti
uživati u našoj izgubljenoj sreći
koje smo znali prije dijeliti.
I zajedno, ćemo zadati ovom mjestu
moć i domenu kuće Lavud...
Dovedi konje, Jorge, krećemo smjesta.
Znaš li, da si ti jedna od vlasnica Sicomore?
Nisam znala.
Maria Teresa ti je ostavila svoj dio u oporuci.
Bila je tako ljubazna prema meni.
Vlasnica si Sicomorosa, kao Emilio i ja.
Ali, Sicomoros nije ono što je nekad bio.
Postoje ljudi koji su zainteresirani za kupnju.
Spremni su dobro platiti.
Ali, zar bi prodala Sicomoros?
Da. Ali Emilio ne želi.
Po dogovoru, mi ćemo doseći većinu glasova
unutar vlasnika, za odluku prodaje.
Znači ja sam ta koja bi trebala donijeti odluku?
Da.
Možemo li o tome razgovarati drugi dan?
Sve se izdogađalo tako brzo, čini se kao neka noćna mora.
Brzo razmisli, kuća je u raspadnom stanju.
Ljudi više ne žele raditi na ovom području.
Ali, ona je ovdje sahranjena...
Teta, što je bilo?
Ništa, netko dolazi...
Pripazi, stranac je u kući.
Znam, ne gubi ka s vida.
On jako je bitan susjed, došao bi da oda saučešće.
Trebala bi ga primiti.
Oprosti mi za njega, molim te, Drugi dan se mogu s njim vidjeti...
Iscrpljena sam, i ne osjećam se dobro da bi mogla s nekim razgovarati.
U redu, pobrinut ću se ja za njega.
Ugodna ti noć.
I tebi, teta.
Gosp. Duval, naš susjed.
Duval, Duval...
Oh, znam.
Vi ste naručitelj zemlje iz Mađarske.
Što ste rekli?
Malo ste preuveličali.
Vidjeli ste kovčege sa zemljom što sam ih podigao sa stanice.
Mogao bi pomisliti da ih stalno primam.
Skroz je jednostavno.
Ako je jednostavno, ne bi mogao ni zamisliti kolika bi naruđba bila.
Ne razumijem.
To je stara tradicija.
Nemoj te mi samo reći da je ta zemlja s groblja.
Ne, ništa takvo.
Koristim je za uzgoj ruža, iz šuma Bakonije.
Tradicija govori da se treba koristiti zemlja iz originalnog porijekla, zato sam je kupio.
Što je to bilo?
Pala knjiga sama od sebe.
Ali kako? Nitko je nije taknuo.
Mora da se odskliznula...
Ovo je jako zanimljiva knjiga.
Ovaj rukopis je star preko 100 godina.
Sve su iz istog vremena.
Bilješke o ubojstvu Grofa Karol de Lavuda,
utemeljitelj Sicomorosa, rodom iz Bakonije, u području Mađarske...
Gle, koja slučajnost! Ovaj momak je bio neki vaš rođak.
Da, tako se čini.
Kladim se da je taj Lavud isti onaj koji je sahranjen u grobnici.
Mogao bi biti.
Po knjizi, on je sahranjen još prije 100 godina.
Pa naravno, njegov nadgrobni spomenik je najstariji na groblju.
Siromah, sad je sigurno sav u pepelu.
Gospodinova soba je spremna.
Hvala vam, Maria.
Ako me možete ispričati, otišao bi u svoju sobu.
Mogu li posuditi knjigu?
Malo bi je prelistao.
Naravno.
Hvala vam...
Drago mi je što smo se upoznali, Gosp. Duval.
Laku noć.
Pokaži mu sobu, Maria.
Ovuda, molim.
Hoćete li mi pokazati put, molim vas?
- Naravno. - Hvala vam.
Kako se zovete?
Maria.
- Maria, krasno ime. - A prezime?
Santoyo, sir.
Zanimljiv momak.
Zašto je ovdje?
Ne znam.
Mislim da je trgovački putnik.
Došao je sa Martitom sa stanice.
Mislim da ga ona i ne pozna.
Sutra odlazi.
Ali, jeli je ona ovdje?
Da, ali sad neće silaziti dolje.
Umorna je.
Jeste li joj spominjali da bi kupio Sicomoros?
Nemojte se previše nadati, Gosp. Duval.
Martita ima posebnu privrženost prema ovoj hacijendi
i vjerojatno će se složiti sa mnom da je ne prodamo.
To će biti poniženje ako odbije moju ponudu.
Pravo poniženje.
Vaša soba, sir.
Hvala vam.
Laka vam noć.
Ne, ne idite, Maria. Želim nešto sa vam porazgovarati.
Recite mi, koje pomagao dami koja je umrla?
Sluga, sir.
Ti živčani napadi koje je imala kasnije,
jeli ih imala u neko određeno vrijeme
ili u neko doba dana?
Ne, sir, imala ih je samo noću.
Moja prijašnja gospodarica nije imala nikakve napade niti je bila luda.
Onda su bili praznovjerni.
Ne, sir, nisu.
Također nisu bili ni vjerovali, to su bile realne stvari.
Nemojte mi samo reći da joj se vampir prikradao.
Vampiri postoje, vjerovali vi ili ne.
Vidjeli ste jednog?
Bog to zabranjuje...
ali moj djed je bio ubijen od jednog prije 100 godina, u rudnicima.
Nekolicina ljudi je umrlo za to vrijeme, i to svi od ožiljaka na vratovima od kojih su iskrvarili.
Nitko više nije želio tamo raditi. Sada su ostale samo ruševine.
Kasnije su ga ubila dva čovjeka iz grada.
Ubili ga?
To je bio jedini način da se ubije vampir,
pošto mu pištolj ili nož ne mogu ništa.
Onda kako ste ga se riješili?
Zabijanjem drvenog kolca u njegovo srce dok leži u svom lijesu za vrijeme dana.
I onda se vi bojite nekog vampira koji je ubijen još prije 100 godina?
Ne, sir,
taj je bio zakopan u grobnici. Ovo je sad drugi.
Nitko ga još nije vidio, ali se događaju slične stvari.
Već su pronašli mrtva tijela na putu,
i to sva sa ožiljcima na vratu,
i bez kapi krvi u sebi.
Nitko ne želi da noću izlazi, čak ni životinje u planinama.
Tražeći zbijeg u druge planine.
To su gluposti.
Nemojte da vas nasmijavaju priče koji vam seljani pričaju.
Vampiri postoje.
Spavaju za vrijeme dana, a noću izlaze u potrazi za ljudskom krvlju,
To je jedino što oni mogu jesti.
Nek' vas Bog štiti, tako da vas oni ne ubiju i ne postanete vampir.
Ugrizu li vas dva puta, ostariti nećete,
živjeli bi poput duše u čistilištu
sa vječnom besmrtnošću.
Neka se Virgen del Socorro pobrine za vas tokom noći, sir.
Laku noć.
Primite ponovo moje saučešće.
Spavaj,
spavaj.
da tražim od noći,
dok se mogu pobrinuti za tebe...
Uhvatit će me ledenica.
Plači, nastavi plakati.
Hajde, nastavi plakati. Ne brini se za mene.
Suze čine ženu još slađom,
nemoj vjerovati to nije istina, te laži su izmislili stručnjaci ljepote.
Osim toga, plakanje je zdravo...
nisi znala?
Slušaj ovo.
ja plačem svako jutro za vrijeme doručka, od 7:00 do 9:00.
Najbolje vrijeme za plakanje.
Pokušaj.
Pokušaj i vidjet ćeš.
Vi i vaše šale.
Pored toga, krajolik nije tako romantičan da bi te održalo budnim
i doći ovamo promatrati ga.
Molim te, opusti se i uživaj što imaš ovdje.
Čini što i ja. Čitam krimiće.
Ovo je zločin, pogledajte.
Što je ostalo od najljepšeg mjesta na svijetu.
Pronaći mjesto u ovakvom stanju kao i smrt moje tete me je šokiralo.
Rekli bi smo da je ovo samo kostur onoga, što bi zapravo trebalo biti?
Onda što bi nas tamo trebalo zateći?
Pogledaj...
ništa se nije promijenilo, samo je stvar onoga na što si se navikla vidjeti.
I to je sve.
Na primjer...
ti si vrlo lijepa...
istina je.
Sad te promatram, i činiš se još ljepšom,
ali ako iznenada nestane tvoje meso
i ja onda ostanem sam sa tvojim kosturom?
U sekundi bi potrčao prema stanici
Došao bi do stanice sa upraviteljem...
onim debeljkom, sjećaš se?
Imate takve ideje!
Tako svi govore.
Ljepota je u oku opažatelja.
Moraš sanjati stvari, na koji bi ih način htjela vidjeti.
To je najbolji recept za sreću.
Možda.
Kako to misliš?
To je istina.
Snovi su jedna od najbitnijih stvari.
Pokušaj.
Kako?
Tako da odmah kreneš na spavanje.
Odi i naspavaj se.
Sutra će biti sve drukčije.
Hvala vam...
Laku noć.
Zaključaj vrata iznutra.
Zašto?
Zato što sam mjesečar.
On je doktor.
Netko ga je tajno pozvao.
Ne brini.
Nema razloga za njega da bude u Sicomorosu.
Došao je ovdje da vidi ima li oboljelih
i ona je već pokopana za vrijeme dolaska mraka.
Ne vjerujte nikome, Gospodaru.
Rekao je da sutra odlazi,
ako laže i ostane, onda će umrijeti iste noći.
I, Marta?
Marta!
Bit će jedna od nas.
Drugi put će njezina krv ući u moje tijelo,
i tako će ostati, zauvijek.
Bit će žedna za svojom krvlju, uzaludno tražeći iz noći u noć,
u drugim tijelima. To je naša sudbina.
Kao ti i ja, i kao što ćemo svi skupa to vječno raditi,
zato što smo mi...
u čudnoj povezanosti između svršetka života...
i početka smrti.
Dobro jutro!
Dobro jutro.
Odlazite?
Da, kreće mi vlak za nekih pola sata i ne želim da mi pobjegne...
Kako se osjećaš?
Jesi li dobro spavala?
Ne baš.
Imala sam noćnu moru i nisam dobro spavala.
Želim da mi kažeš, što je bilo.
Sanjala sam visokog čovjeka u smokingu. Imao je velike oči...
i buljio je u mene ispred kreveta...
Skoro da me je poljubio, zatim sam se onesvijestila i više se ničeg nisam sjećala.
To sve objašnjava. Sada si malo ljuta što je on nestao nakon što te je poljubio
pojavljivajući iza tih vrata.
Ne.
Ne?
Onda, zašto si zurila u ta vrata?
Kad bi znao što je iza tih vrata.
Stvarno nemam pojma.
To bila moja soba kad sam bila mala.
Kad sam otišla, teta mi je obećala da će je čuvati sve dok se ponovo ne vratim.
I sad sam tu, i nemam hrabrosti da uđem u nju.
Ali zašto?
- Hajde, uđimo unutra. - Ne!
Pokušavala sam preferirati ono što ste mi predložili sinoć, o snovima.
Čula sam prvu uspavanku od tamo.
Teta je izmislila za mene.
Uvijek bi je pjevala kad bi smo bile same.
To je bolna naša tajna.
Išla je ovako: ''Spavaj, spavaj,
''da tražim od noći,
dok se mogu pobrinuti za tebe... ''
Lijepa pjesma, ali već sam je čuo.
Sinoć si je pjevala.
Nemoguće. Ovo je prvi put da je pjevam.
Siguran sam da sam je čuo. Netko ju je pjevao sinoć.
Ali kažem vam da je to nemoguće.
Samo ju je teta znala, i ona je sad mrtva.
Jedino ako niste čuli da netko pjeva iz druge strane svijeta.
Da, sigurno, s druge strane svijeta. Nitko ne pjeva s onu stranu svijeta.
Znaš, dogodilo se to da sam čuo neke čudne zvukove.
Nemam uho za glazbu, ili...
Pođi sa mnom. Pogledajmo malo tu lijepu sobu, hoćemo?
Molim vas, nemojte.
Čini se da je zaključano tisućama godina, zar ne?
Puno je prašine, paukovih mrežica...
Lutka u kolijevci, tvoja je?
Da.
Pa zašto ne odeš da vidiš?
Hoću jednog dana.
Hajde.
Pođi.
Unutra je. Vidjela sam je.
Koga?
Moju tetu!
Što se zbilo?
Moja teta!
Što se dogodilo, dijete moje? Što nije u redu?
Moja teta je tamo, u toj sobi.
Odjevena u crno sa raspelom na grudima.
Ali, što to govoriš?
Kosa joj je raspuštena.
Odvedi je. Daj joj nešto da je smiri.
Pođi sa mnom, dijete moje, smiri se.
Što radite, Doktore?
Provjeravam, nisam pronašao ništa.
Mislim da se vašoj nećakinji priviđaju stvari.
Zaboravi te, Doktore.
Opisala je moju sestru točno onako kako je bila sahranjena.
To ne može biti moguće.
Kažem vam.
Jeste li sigurni?
Ja sada odlazim.
Ne, ne, ne, Doktore. Ne idite. Preklinjem vas.
Odite je vidjeti, jako je nervozna. Budite s njom, bar dok se ne smiri.
Gledajte, Don Emilio. Raščistimo neke stvari.
Zvali ste me u Haciendu da dijagnoziram,
da li je vaša sestra, koja, kako kažete, viđa vampire, luda ili ne.
Jeli tako?
I sada je vaša jadna sestra mrtva, ali ova ju je mlada dama vidjela,
kao što vas sad ja vidim.
Preklinjem vas, Doktore.
U redu, Don Emilio, ali samo na par sati,
zato jer odlazim u 8:00 da uhvatim vlak u 8:30.
I bit ću jako sretan kad odem odavde...
Gdje vam je nećakinja?
U svojoj sobi.
Idemo.
Hajde, uredi se malo. Prestani misliti o tome.
Sve je to samo tvoja mašta.
Čula si što je gospodin rekao.
Razmišljaš o tome cijelo popodne.
Zaboravi na to.
Nema koristi.
Mrtvi se nikad ne vraćaju.
Požuri, Martita, Gosp. Duval je ovdje za minutu.
Da, teta.
A ti, pođi i sve sredi.
Da, madam.
Lijepo se uredi, Martita.
Gosp. Duval je veoma željan da te upozna.
Želi kupiti Sicomoros.
I dolazi ovdje da bi te vidio.
Idem pogledati kakav nakit.
Stavi ovo, Gosp. DuvaI samo što nije došao.
Marta me je upravo otkrila na zrcalu.
Što da radim?
Prsten.
Dobro večer, Gosp. Duval, uđite, uđite.
Dobro večer, hvala vam.
Naprijed.
Marta će odmah doći.
Dobro večer.
Mora ćete me ispričati, upravo odlazim.
Gosp. DuvaI, drago mi je.
Don Emilio, oprostite, ali moram da idem.
Kako to da tako odlazite?
Da, jedva da ću stići na sljedeći vlak.
Evo vam vaša knjiga. Zahvaljivam vam.
Evo moja nećakinja, Gosp. Duval.
Kako nam je naša bolesnica?
Upravo se dogodilo nešto užasno.
- Što? - Reći ću vam kasnije.
Ovdje je Gosp. Duval, Martita.
Jako lijepa.
Drago mi je što sam vas upoznao, Gđice. Stvarno ste prekrasni.
Onda, ja odlazim.
Ne idite, molim vas.
U žurbi sam.
Bar imate vremena da nam se pridružite na piću.
U redu, ali samo jedno, bit će mi zadovoljstvo.
Da, jedno, i to najboljeg vina.
Hvala vam.
Gosp. Duval, trebali bi ste pročitati ovu knjigu.
Jako je zanimljiva.
Je li?
Da. Ima zapise o vašem potomku koji je ovdje živio jako davno.
Koje su ubili sa kolcem kroz srce.
- Zašto? - Zato što je bio vampir.
Piće, gospodo.
Tako piše u knjizi?
Da.
Ti, Martita?
Ne, hvala.
Hajde, Marta. Popij.
Dobro za tebe.
- Živjeli! - Živjeli!
Pisac je neki uglednik?
Pa, nema pisca.
Tu su skupljene razne priče od naroda
kada su tužili ljude koji su ga ubili.
I...
Koji ga je sahranio u grobnicu?
Razni ljudi odavde, učinili su to da više nema vampira okolo.
To su bila njihova uvjerenja.
Po legendama, ako vampir ne počiva sam u miru gdje je ubijen,
onda se pojavljuje drugi vampir iz iste obitelji koji traži osvetu,
da bude siguran kako ne bi bio nijedan njegov susjed blizu njegovog groba.
On mora biti tamo potpuno sam!
Ali, vjerujete li vi u vampire?
Tko? Ja?
Ne, nikako.
Oprostite.
Odlazi, Anselmo!
Marta, Marta!
Što je bilo?
Što se dogodilo?
Martita, što je bilo?
Don Emilio, moja torba.
Donesite moju torbu.
Što se dogodilo?
Nadam se da vam trenutna situacija moje nećakinje neće narušiti ovo predivno večer, Mr. DuvaI.
Ne brinite se, navratit ću drugi put.
Anselmo, otprati Gosp. Duvala.
Laku noć.
Torba mi je unutra, dajte mi je.
Što bi joj moglo biti?
Što nije u redu s njom?
Što nije u redu?
Mrtva je!
Sveta Marijo, Majko božja, moli za nas grešnike,
sad i za vrijeme naše smrti.
Amen.
Pomakla se.
Što si rekao?
Pomakla se.
Svojim očima sam vidio. Pomakla je mali prst.
Nemoguće.
Anselmo nikad ne laže, Gosp.
Dignut će se iz groba, ako se ovako sahrani.
Ima sitne zjenice.
Torbu.
Diše!
Pomaknite ovo odavde.
Don Emilio, odnesimo je u njezin krevet, Dat ću joj coramina.
Pažljivo.
Normalno će se probuditi, čim se stabilizira.
Jesu li simptomi takvog stanja uvijek isti?
Da.
Moja sestra!
Imala je slične simptome poput Marte.
Tamo je sjedila, onda je iznenada ustala.
Mislite da je ustala iz svog lijesa?
Smirite se! I da se to dogodilo, kasno je.
Nije nikad kasno!
Pođite sa mnom. Želim da ju vidite.
Pođite sa mnom, Doktore.
Poludjet ću ako moram ostati ovdje.
Pođi sa nama, Anselmo. Trebaš mi.
Idi za njima.
Prazno je!
Kako objašnjavate ovo?
Ne znam.
Reci mu, Anselmo.
Nema više razloga da se čuva tajna.
O čemu to govoriš?
O ovome. Pronašli smo u skapularu.
''Nisam mrtva. Izvadite me odavde, i odvedite me u tunel iza križa.''
I jesmo, sir.
Odveli smo je tamo.
Otvaraj, za ime Boga!
Otvaraj.
Tko je to?
Maria Teresa, ovo je Doktor, prijatelj.
Zvao si Doktora da vidiš jeli je tvoja sestra luda, jeli?
- Ne. - Ne, ne, ne vjeruješ mi!
Zar ti nije ovo dovoljno da vidiš što su mi napravili.
Željeli su me ubiti tako da ne ostave nikakvog traga.
I zato su mi dali te proklete moći.
Tako da se probudim u svom grobu i umrem od gušenja!
I od užasa koji se nalazi unutar kovčega!
Ali, uskoro sam pronašla izlaz.
Nijedna njihova stvar meni nije tajna. Čula sam ih kroz tunel kako razgovaraju.
Jednog dana, otkrili su me, i željeli su me ubiti!
Oboje su vampiri.
To kopile je došlo da iskopa njega...
onoga u grobnici.
Jedini način da ih se ubije, je da se ubije za vrijeme spavanja.
Zabijanjem drvenog kolca u njihove grudi!
Učini što kažem, prije nego li je kasno.
Nisam luda!
Uplašena sam!
Nisam luda!
Ako se osjeća ovdje sigurnom, bolje je da ostane. Doći ćemo sutra po nju.
Sada shvaćate, kad sam vam rekao da dođete tajno.
Ako nije luda, onda ono što je rekla je istina.
Karol Grof de DuvaI Siječanj 18, 1840
Od iste su obitelji.
Tko?
Duval i Grof Lavud.
Pogledajte na ogledalo.
Duval!
Marta nije ovdje.
Što?
Odveli su je kroz ovuda, mora da postoji neki prolaz.
Idem po svjetiljku.
Don Emilio. Gazda!
Što se dogodilo, Don Emilio?
- Gazda! - Što je bilo...što je bilo?
Marta!
Pa, ja odlazim sada. Ali prije nego odem, nešto ti moram reći.
Misliš li da... ?
...sa svim mojim srcem.
Zbogom.
Vaša prtljaga!