‫ה8, בדצמבר 1941.
‫יפן נכנסת למלחמת העולם השנייה נגד ‫הכוחות המאוחדים של אמריקה ובריטניה.
‫ארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1945...
‫בזמן שכוחות אמריקאים תוקפים ‫איים יפנים באוקיינוס השקט אחד אחרי השני...
‫הם מתחילים להפציץ את אדמת יפן.
‫הצי ה20 של המפציצים האמריקאיים...
‫...הרס בהצלחה רבה בסיסים צבאיים לפני כן.
‫מערכים גדולים של בואינג B-29, ‫הידועיים בשם מבצר שמיים...
‫התחילו להפציץ את אדמת יפן מצפון לדרום.
‫ההפצות האווירויות על האנושות במלחמת ‫העולם השנייה היו חסרות תקדים.
‫בינתיים באמריקה, ‫ בשלוש השנים האחרונות, אופנהיימר...
‫והמדענים שלו פיתחו את ‫הפרויקט שנקרא מנהטן.
‫הייצור של נשק גרעיני ‫עמד להסתיים.
‫באותה שנה, תחילת הקיץ
‫הירושימה
‫אזעקת הפשיטה האווירית הוסרה!
‫אני רעב.
‫בואו, נלך לשדה.
‫אבא, החיטה הזו כמעט מוכנה, נכון?
‫אני שמח.
‫אבקש מהם להכין לחם.
‫אני רוצה אטריות.
‫אבקש מהם המון המון!
‫גֵּן.
‫שינג'י.
‫חיטה נובטת בחורפים קרים וקשים...
‫דורכים עליה לעיתים קרובות, ‫והיא מושרשת עמוק באדמה.
‫היא מתנגדת לכפור, לרוח ולשלג, ‫צומחת זקופה...
‫ומבשילה נהדר.
‫תהיו חזקים כמו חיטה, בנים. ‫נכון?
‫נמאס לי מזה, אבא.
‫בנים!
‫יש! לברוח!
‫לרוץ! לרוץ! לרוץ!
‫יש! יש! יש!
‫יש! לרוץ!
‫יש! יש!
‫- גֵּן היחף - ‫הלב הפועם עומד להתפרץ
‫השמים הכחולים עצומים מדי.
‫התחושה החולפת הזאת...
‫שוקעת עמוק יותר כשמתבוננים ‫בימי קיץ.
‫אני מתחיל לרוץ ‫ברגליים יחפות.
‫הרוח נושבת ברגלי.
‫איפה האהבה?
‫מישהו יכול לספר לי?
‫רגשות כאלה צומחים וגולשים,
‫הם עומדים להתפרץ ‫ מהלב הפועם.
‫נובו אויאמה, ‫הולך לקווי החזית עכשיו!
‫תודה רבה ששלחתם אותי!
‫מר נובו אויאמה, בנזאי!
‫בנזאי! בנזאי! בנזאי!
‫כי נשבעתי לנצח באומץ ‫ כשעזבתי את עיר הולדתי...
‫ אז איך אוכל למות בלי לעשות ‫ דברים גדולים?
‫כל פעם שאני שומע את ‫ החצוצרה במצעד...
‫תודעתי נזכרת בנפנופי הדגלים שלך.
‫בנזאי! בנזאי! בנזאי!
‫נכון שאתה שונא את הצבא...
‫קערות מתכת ו...
‫מקלות אכילה ממתכת.
‫אני לא בודהה.
‫ארוחה ביום אותי מפחידה.
‫אני רעב.
‫אני מסוחרר.
‫גם אני.
‫בואו, בואו.
‫דייסת האורז טובה במיוחד היום!
‫באמת?
‫זה נכון!
‫תראה, מקלות האכילה עומדים ‫בדייסה של היום!
‫אבא, אני גם רוצה לאכול דייסת אורז!
‫גם אני רוצה דייסה!
‫תתמודדו עם זה. השתמשנו בכל ‫התלושים ולא נשארו לנו עוד.
‫אני רוצה לאכול.
‫רוצה לאכול. אני רוצה לאכול.
‫לא לחתוך בתור!
‫מה? שמרתי על המקום שלי!
‫שתוק! אל תתווכח!
‫מה זה?
‫אתה עברת את הגבול...
‫קח את זה!
‫יש! קרב, קרב!
‫כמה עצוב. מבוגרים נלחמים ‫בשביל קערת דייסת אורז.
‫כן, זה רק קערת דייסת אורז.
‫משפחת נאקאוקה ‫(נאקאוקה - שני פסיפי ברזל)
‫אני בבית!
‫אופס...
‫אני רעב!
‫אני בבית. מה יש לאכול?
‫אין לי ברירה...
‫את ערמומית, אמא!
‫הסתרת תפוח אדמה.
‫נראה טוב.
‫היי, שינג'י! ‫אתה לא מתכוון לשתף?
‫שמור מרחק!
‫תפסיק לברוח!
‫היי!
‫תפסיק לרוץ!
‫תביא לי!
‫היי!
‫חכה, יא חמור!
‫תעצור!
‫אתה לא יכול לברוח יותר.
‫טוב, אז אני לא עוזב!
‫חכה, אתה!
‫אתה...
‫עכשיו אני ממש כועס.
‫ אתה לא תברח!
‫היי, חכה רגע, טיפש!
‫היי!
‫אופס...
‫אַוּוּ!
‫חכה, אתה!
‫אתה גולם!
‫קדימה, קדימה!
‫תן לי את זה!
‫תחזיר אותו!
‫זה שלי!
‫תפסיקו, שניכם!
‫תחזירי אותו!
‫אמא צריכה לאכול את תפוח האדמה הזה.
‫למה?
‫כן, למה?
‫תפוח האדמה הזה חשוב בשביל ‫התינוק בבטן של אמא.
‫אם תאכל את זה, התינוק ימות.
‫זה בסדר שהתינוק ימות?
‫אייקו.
‫אני בסדר. תני את זה לגֵּן ולשינג'י.
‫יכול להיות שאת בסדר, ‫אבל התינוק זקוק לזה.
‫אייקו.
‫תאכלי.
‫שניכם, תהיו חזקים. הבנתם?
‫הבנו. ‫שניכם, תהיו חזקים. הבנתם?
‫אני רוצה לתת לילדים לאכול כמה ‫ שהם רוצים.
‫אפילו כסף לא יכול לקנות אוכל.
‫אילו זמנים נוראים.
‫בכל מקרה, אנחנו פשוט ‫צריכים לנסות כמיטב יכולתנו.
‫מה לא בסדר?
‫התינוק בועט בבטן שלי.
‫זה מדגדג...
‫אני מבין. רק שייולד תינוק בריא.
‫בסדר?
‫התינוק הזה בריא.
‫הוא בעט שוב.
‫למה את צוחקת?
‫התינוק זז מצחיק.
‫כן? איך הוא זז?
‫אאוץ'!
‫זה זז!
‫אה, זה זז!
‫בקצב הזה, זה יהיה בן.
‫לא נדע עד שהוא יוולד.
‫שינג'י, בן זה טוב.
‫כן, אתה מחליט עלי כל הזמן...
‫...אז אני אוכל לעשות את זה.
‫אמא, תלדי בן, ‫אני אהפוך אותו לתלמיד שלי.
‫אם תהפוך אותו לתלמיד שלך, ‫אמא תצטרך לדאוג...
‫מה תלמד אותו.
‫נכון, אנחנו לא יכולים ‫להשאיר אותו לך!
‫אתה מרושע, אח גדול!
‫צחקתי.
‫אתה אח טוב, שינג'י.
‫אחרי שייולד התינוק, ‫תוכל ללמד אותו הרבה דברים טובים.
‫אני שמח.
‫אני מקווה שהוא יגיע בקרוב.
‫אזעקת הפשיטה האווירית הופעלה!
‫גן, שינג'י, קומו במהירות! ‫אזעקת הפשיטה האווירית הופעלה!
‫גן, שינג'י, בואו למקלט!
‫אני עייף.
‫תתעורר!
‫תעירו את שינג'י!
‫שינג'י! שינג'י!
‫בסדר, אני אעיר אותו!
‫שינג'י...
‫וואו, אורז, לחם ואטריות!
‫הרבה מאוד!
‫כן?
‫יש!
‫זה ריק...
‫אח גדול, אכלת את זה לבד?
‫גולם.
‫די כבר, תן לי את החלק שלי!
‫אוו!
‫תביא לי!
‫סתום!
‫שלי!
‫סתום!
‫לעזאזל! שתוק!
‫מה אתם עושים?
‫אממ...
‫מה אנחנו עושים?
‫גן, בוא לפה!
‫מה תעשה אם הפצצות ייפלו?
‫אאוץ'!
‫אמא, אל תדאגי.
‫הם מטוסי סיור.
‫אל תהיה טיפש.
‫שכחת שילדה באזור ארבע ‫נורתה במכונת ירייה?
‫טוקיו, יוקוהמה, ‫נגויה, אוסקה, אפילו אוקינאווה.
‫פצצות מתפוצצות והורסות דברים ‫בכל רחבי יפן.
‫זה לא זמן לשטויות.
‫למרות זאת, זה מוזר.
‫כל הערים הסמוכות הותקפו...
‫אבל למה הם לא תוקפים את הירושימה?
‫אזעקת הפשיטה האווירית הוסרה!
‫יש! ‫אזעקת הפשיטה האווירית הוסרה!
‫הם היו מטוסי סיור. ‫- אוף, חבל שהתעוררתי.
‫אני שמחה שהלילה היה עוד-
‫מה קרה, אמא?
‫מה קרה?
‫אני קצת מסוחררת...
‫קימי!
‫אמא! קימי!
‫גן, לך תביא את הרופא!
‫אייקו, הפוטון!
‫קימי!
‫תחזיקי מעמד!
‫תחזיקי מעמד, קימי!
‫אח גדול, אמא תמות?
‫אמא הולכת למות?
‫שתוק!
‫אין סיכוי שזה הולך לקרות!
‫דוקטור, תתעורר!
‫אמא חולה!
‫התלמיד שלי נמצא בתוך הבטן של אמא!
‫מהר, מהר!
‫היי, אם אתה ממהר כל כך, ‫אני אחלה ואמות!
‫זה בסדר!
‫כן, אמא חשובה יותר!
‫מה יש לה?
‫היא תשושה וסובלת ‫מתת תזונה.
‫היא תחלים עם קצת ‫מנוחה ואוכל מזין.
‫אבל בזמנים כאלה...
‫אין מספיק תרופות, ‫ואי אפשר להשיג אוכל מזין.
‫בכל מקרה, שמרו על עצמכם.
‫זה רע. המשפחה שלנו בצרות.
‫זה רע. אני לא יכול לסבול את זה.
‫מה הבעיה, אייקו?
‫האורז כמעט נגמר.
‫גם הכסף נגמר.
‫אני אסתדר איכשהו.
‫את לא צריכה לעשות את זה.
‫אם נסיים ונעביר את אלו לסוחר...
‫אנחנו יכולים להשיג קצת כסף, נכון?
‫את לא בריאה.
‫אני בסדר.
‫אייקו...
‫אח גדול.
‫מה?
‫אנחנו יכולים לאכול זחלים?
‫בוא נראה...
‫הם מזינים?
‫לא יודע.
‫אולי ניתן לאמא לאכול אותם?
‫גולם!
‫אאוץ'! גולם!
‫מה קרה?
‫מר בוקו.
‫היה ממש רועש אמש... ‫מר בוקו.
‫אמא חולה בגלל שהיא סובלת מתת תזונה.
‫אתה בטח מודאג...
‫אומרים שזה טוב לשתות דם של קרפיון ‫ולאכול את בשרו כדי להבריא...
‫קַרפִּיוֹן?
‫קרפיון?
‫לא ידעתי שקרפיון הוא טוב למחלות.
‫אני רוצה שאמא תאכל את זה.
‫אני רוצה קרפיון!
‫גם אני!
‫שינג'י!
‫אח גדול! שינג'י!
‫להסתער!
‫מוות מכובד!
‫אבן, נייר, מספריים!
‫תודה.
‫אופס! אאוץ'!
‫שם.
‫יש הרבה דגים?
‫כן.
‫אתה רואה אנשים? ‫- אף אחד.
‫יופי.
‫שם.
‫הנה!
‫אח גדול!
‫זה נשך מיד.
‫גם הם רעבים.
‫זה מושך אותי!
‫זה גדול...
‫הוא הכי גדול!
‫שינג'י, אל תשחרר! ‫- אח גדול!
‫תחזיק חזק!
‫תפסיק לברוח!
‫תפסיק!
‫שינג'י, תראה!
‫אח גדול, הצלחת!
‫הנה.
‫כן, זה נראה הכי גדול...
‫פרחחים!
‫אתה פרחח!
‫אני לא אסלח לך!
‫אח גדול!
‫א-אדוני, תרביץ לי! תרביץ לי!
‫תמשיך להכות אותי!
‫בתמורה למכות שלך, תן לי את הקרפיון הזה!
‫כן!
‫תרביץ גם לי בכל הכוח!
‫בתמורה, תן לי את הקרפיון!
‫למה אתה רוצה את הקרפיון כל כך?
‫כדי לתת לאמא לשתות ‫את הדם הטרי של הקרפיון!
‫זה נכון. ‫אנחנו רוצים שהיא תהיה בריאה.
‫אני לא רוצה שאמא למות!
‫תציל את אמא!
‫אדוני, בבקשה!
‫בבקשה! אנחנו מתחננים!
‫לא מספיק טוב?
‫לא טוב בכלל?
‫אתה גולם, אדוני!
‫כשאמא תמות, אני אגיד לה ‫לרדוף אותך כרוח רפאים!
‫כשאתה רוצה להיות טוב ‫להורים שלך, הם כבר לא בחיים.
‫בסדר, קחו אותו.
‫אני אתן לך את הקרפיון. ‫אל תבכה יותר.
‫באמת?
‫אם זה שקר, ‫אתה תשתה 1,000 מחטים!
‫אידיוט, זה המשפט שלי.
‫עשינו זאת!
‫הקרפיון הזה באמת היה מתנה?
‫כן. זה מתנה.
‫זה לא שקר.
‫בכל מקרה, תבשל את הקרפיון ‫מהר ותן לאמא לאכול אותו.
‫מהר, מהר.
‫אייקו, תבשלי את זה.
‫מיד!
‫אח גדול...
‫אמא תבריא?
‫אני מקווה שהיא תבריא.
‫מצטער שגרמנו לכם לדאוג.
‫גם אבא יעבוד קשה.
‫אבא, מתי נוכל לאכול ‫כמה שאנחנו רוצים?
‫כשהמלחמה תסתיים, ‫נסתדר איכשהו.
‫המלחמה תסתיים?
‫בקרוב, אני חושב. ‫ יפן הפסידה במלחמה הזאת.
‫אם יפן הפסידה, ‫למה אנחנו ממשיכים להילחם?
‫המנהיגים הנוכחיים שלנו טועים.
‫ומשהו לא בסדר עם ראשי הצבא.
‫כולם קוראים לך לא פטריוטי ‫כי אתה אומר דברים כאלה.
‫זה נכון.
‫אני לא פטריוטי.
‫אבא גאה בזה.
‫המלחמה הזו, בה אנשים הורגים אחד ‫את השני, לא יכולה להיות צודקת.
‫זה שקוראים לך לא פטריוטי זה בסדר.
‫זה שקוראים לך פחדן זה בסדר.
‫הגנה על חיי אנשים אחרים ועל חייך ‫היא אומץ אמיתי.
‫רק לחימה למען הדברים האלה ‫היא לחימה אמיתית.
‫גן, שינג'י, אל תכנעו.
‫תהיו גאים בעצמכם, בסדר?
‫אבא. ‫- מה?
‫אני אוהב אותך, אבא.
‫גם אני אוהב אותך, אבא.
‫באמת?
‫זה בסדר שרק אני אוכל את הדג הזה?
‫מה את מדברת? ‫זה רק טבעי מכיוון שאתה חולה.
‫אני מרגישה רע.
‫זה טעים?
‫זה טעים.
‫שינג'י.
‫מה זה, שינג'י?
‫אממ...
‫שינג'י, מה אמרת לאמא?
‫ביקשתי מאמא שתיתן לי את שאריות ‫העצמות אחרי שתסיים לאכול את הדג.
‫באמת אמרת את זה?
‫כן.
‫גולם!
‫אתה גולם!
‫אתה לא צריך להכות אותי!
‫שינג'י, בוא מהר! ‫אתה לא צריך להכות אותי!
‫אח גדול, אתה גולם. גולם.
‫אייקו.
‫אייקו!
‫כן!
‫תני לכולם לאכול את זה.
‫בבקשה.
‫אורז?
‫זה לא הרבה...
‫מר בוקו...
‫תודה.
‫אח גדול, הקרפיון עבד טוב.
‫כן, המצב של אמא השתפר.
‫סלח לי, מר נקאוקה.
‫לא חשבתי שהאיש הזה ‫יגיע לבית.
‫אנחנו בצרות. הם יגלו ‫שיצאנו לגנוב את הקרפיון.
‫אבא מפחיד כשהוא עצבני.
‫באמת...
‫אני מצטער על מה שהם עשו. ‫אני אנזוף בהם.
‫לא, בבקשה לא.
‫אהייה מוטרד אם תנזוף בשניים האלה.
‫אני אוהב את שני אלה, מר נקאוקה.
‫יש לך בנים מתחשבים וטובים.
‫אני מקנא בך.
‫אח גדול, מה עכשיו?
‫אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר. ‫תתכונן לחטוף מכות.
‫אני מפחד.
‫גן. ‫- שינג'י.
‫שב כאן.
‫בוא לפה.
‫גן.
‫שינג'י.
‫אח גדול...
‫הבחור מהקרפיון נתן לנו קוסמוצ'י.
‫זה טוב, אח גדול. ‫הלחיים שלי עומדות ליפול.
‫טעים מאוד.
‫הוא היה בחור טוב.
‫בחור טוב. ‫אנחנו צריכים לתת לו פרס.
‫באותו יום, בשעה 2:45 לפנות בוקר...
‫שלושה מטוסי B-29 אמריקאים המריאו מבסיס ‫טיניאן באיי מריאנה.
‫אמא, אני אעשה את הכביסה.
‫אני לא רוצה שתאמצי את עצמך.
‫אני בסדר.
‫השרירים שלי יתפסו אם אנוח יותר מדי.
‫אבא, נכון שזו ספינה טובה? ‫אח גדול הכין אותה.
‫היא טובה.
‫כשהוא יחזור מבית הספר, ‫נלך לנהר להפליג בסירה.
‫באמת? זה בטח כיף.
‫האויב הגיע מוקדם היום.
‫אזעקת הפשיטה האווירית הוסרה!
‫שוב מטוסי סיור. ‫אזעקת הפשיטה האווירית הוסרה!
‫אבא, השביל של B.
‫אפשר לראות את זה בברור.
‫מצפה לנו יום ארוך.
‫מעביר דיווח על מזג האוויר, ‫אנולה גיי מדבר, אנולה גיי מדבר
‫מזג האוויר יציב באזור הירשומה, ‫המצב הוא נוח להפצצה.
‫קיבלתי אנולה גיי, ‫תתכונן להטלה על המטרה.
‫אחותי, אני הולך ראשון לבית הספר.
‫אח גדול, תחזור הביתה מהר, ‫נשיט את הספינה שהכנו בנהר.
‫טוב!
‫אתה מבטיח? ‫- טוב!
‫אבא, אחות, בואו תראו!
‫מה זה?
‫מה לא בסדר?
‫הנמלים נכנסות ‫לתוך הבית.
‫כל כך הרבה...
‫זה B.
‫זה B-29.
‫אתה צודק.
‫מתי הוא הגיע?
‫כמה מוזר.
‫האזעקה לא פועלת.
‫מה קורה?
‫גובה 3,600 רגל.
‫נעול על המטרה, שחרר פצצה.
‫קיבלתי, משחרר פצצה.
‫אוי...
‫מה קרה? ‫אני לא זוכר כלום...
‫למה הדבר הזה עלי?
‫בחיי...
‫מה קרה?
‫תיאחזי בי!
‫היא-היא מתה...
‫מישהו!
‫מישהו, בוא...
‫מה קרה?
‫רוחות רפאים...
‫הם כולם רוחות רפאים!
‫אש!
‫זה נורא!
‫הבית שלי שם!
‫אבא!
‫אמא!
‫אחות גדולה!
‫שינג'י!
‫היי, אבא!
‫אמא!
‫אחות גדולה! שינג'י!
‫מישהו...
‫מישהו, בבקשה בוא!
‫הקול של אמא!
‫בוא מהר! בבקשה תציל אותם!
‫אמא, מה לא בסדר?
‫גן, אתה בסדר!
‫אח גדול, זה כואב!
‫שינג'י!
‫אחות!
‫אבא!
‫אני צריכה להזיז את ‫ העמוד הזה במהירות...
‫אני אעזור!
‫אח גדול, תשחרר אותי מהר!
‫חכה. אני משחרר אותך עכשיו!
‫אח גדול! מהר, מהר!
‫זה חם!
‫זה כואב!
‫אח גדול, אמא, זה חם!
‫זה לא טוב.
‫לעזאזל!
‫קימי, גן, מספיק.
‫יקירי!
‫מספיק. מהרו ורוצו!
‫יקירי! אייקו! שינג'י!
‫מספיק. רוצי עכשיו או ‫שתיתפסי באש.
‫לא!
‫גם אני אמות כאן!
‫טיפשה, את צריכה לגדל את גן ואת ‫התינוק בתוכך. עכשיו רוצי!
‫לא!
‫אני לא רוצה שניפרד!
‫גן, מה אתה עושה? תמהר!
‫מה אני אמור לעשות?
‫קח את אמא ורוץ!
‫לא!
‫גם אני לא רוצה!
‫אח גדול!
‫שינג'י!
‫אייקו!
‫אמא...
‫אני שונאת את זה...
‫אני שונאת את העמוד הזה!
‫גן.
‫הגן על אמא ועל התינוק בתוכה...
‫במקומי.
‫אנא, גֵּן.
‫לא!
‫אמא תמות איתך!
‫זה חם! זה חם! ‫- שינג'י! אייקו!
‫זה חם! זה חם! ‫
‫אמא, זה חם! ‫- יקירי!
‫אח גדול!
‫יקירי!
‫אבא בוער...
‫אייקו בוערת...
‫שינג'י הוא...
‫בוער... בוער...
‫כולם בוערים...
‫אמא.
‫אמא, תחזיקי חזק!
‫מה אתה עושה? רוצו מפה!
‫מר בוקו!
‫גן!
‫גברת נקאוקה, תתאפסי על עצמך!
‫גן, בוא מהר!
‫עזרה!
‫מים...
‫אל תעזבו את העץ!
‫זה כואב...
‫כולם, תתעודדו!
‫יושידה!
‫מוצוקאווה!
‫מאטסוי!
‫קוואדה!
‫זה מספיק רחוק.
‫גן, אני צריך ללכת.
‫שמור על אמא שלך.
‫תודה, מר בוקו.
‫אמא, מה לא בסדר?
‫התינוק עומד לצאת.
‫התינוק?
‫לך תשיג מיילדת ורופא...
‫בסדר.
‫ומאיפשהו...
‫תביא גיגית, דלי, פוטון, וקצת בד.
‫וליתר ביטחון, מספריים וחוטים.
‫בשביל מה?
‫לחתוך את חבל הטבור.
‫בסדר.
‫יש מיילדת בסביבה?
‫יש כאן רופא?
‫יש מיילדת?
‫אמא שלי יולדת תינוק!
‫בבקשה, היא זקוקה לעזרה!
‫לא טוב.
‫מה לעשות? ‫מה לעשות?
‫אמא, זה לא טוב.
‫לא מצאתי מיילדת או רופא.
‫מה לעשות?
‫גן, אתה תצטרך ליילד את התינוק.
‫אין סיכוי! אני לא ‫יכול לעשות את זה!
‫אתה תעשה את זה, בסדר?
‫בסדר.
‫תביא מים.
‫אוקיי, מים.
‫כאשר התינוק נולד, ‫שטוף אותו היטב עם המים.
‫אמא, תחזיקי מעמד!
‫זה מגיע... זה מגיע...
‫תחזיק את הראש של התינוק בעדינות.
‫אין לו בולבול.
‫זאת בת.
‫היא מקומטת ונראת כמו קוף...
‫תינוקות הם כולם כאלה.
‫גם אתה היית.
‫אני מבין. אז היא בסדר.
‫היא תהיה יפה.
‫היי, הבאתי אותך לעולם הזה.
‫תודי לי.
‫תקשיבי לי או שלא אהייה נחמד אלייך. ‫הבנת?
‫תגן על אמא ועל התינוק.
‫תלדי בן, ‫אני אהפוך אותו לתלמיד שלי!
‫אבא! אחות גדולה! שינג'י!
‫התינוק נולד!
‫שינג'י, התלמיד שלך הוא בת!
‫אבא! אחות גדולה! שינג'י!
‫אתם לא יכולים לראות את התינוק הזה, נכון?
‫גן, תן לי את התינוק.
‫בסדר, תסתכלי מקרוב.
‫תסתכלי קרוב...
‫במציאות המלחמה שהרגה את ‫אבא שלך, אחותך ואחיך.
‫טוב...
טוב?
‫יורד גשם!
‫אוי לא!
‫תפסיק! גשם תפסיק!
‫הנה.
‫מה זה הגשם הזה?
‫זה גשם ממש שחור.
‫איש לא ידע אז שהגשם השחור הזה ‫שירד באזור הצפון-מערבי...
‫של הירושימה יהיה המקור לכל כך ‫ הרבה סבל...
‫במשך עשרות שנים.
‫פיצוץ פצצת האטום...
‫גרם לאבק רדיואקטיבי לעוף ‫באוויר, וליצור עננים...
‫שהמטירו גשם רדיואקטיבי ‫על העם ועל הארץ.
‫ההרס מ-4,000 מעלות צלזיוס של פיצוץ, ‫ההדף והאש.
‫הזיהום של הגשם הרדיואקטיבי...
‫היה האימה השנייה של פצצת האטום.
‫אמא, זה רועש.
‫אני לא מצליח לישון.
‫מים! ‫- הם רוצים מים.
‫אנשים מסכנים. ‫בואו ניתן להם קצת.
‫תחזיקו מעמד... תחזיקו מעמד.
‫זה מים.
‫עכשיו תתעודד.
‫היי, מה לא בסדר?
‫הו! היא מתה!
‫גם כאן!
‫מה קורה?
‫כולם מתו אחרי שהם שתו מים.
‫אמא, עדיף לא לתת להם מים.
‫אתה צודק...
‫אמא, מה נעשה עכשיו?
‫בוא נראה...
‫כל קרובינו גרים בעיר, ‫ובתיהם כנראה נשרפו.
‫אין לנו לאן ללכת.
‫הראש שלי מסוחרר, ‫ואני לא יודעת מה לעשות.
‫די, די.
‫מה לא בסדר?
‫אין חלב.
‫אם את לא יכולה להכין חלב, ‫התינוק ימות!
‫כשחושבים על זה, שתינו רק מים ‫בשלושת הימים האחרונים
‫אנחנו צריכים לחפש אוכל.
‫אוי, די, די...
‫די, די.
‫אמא, חכי כאן.
‫מה הבעיה?
‫אני אלך לחפש אוכל.
‫גן.
‫אני לא אתן להם למות! אני לעולם לא ‫אתן לאמא ולתינוק למות!
‫חכו לי.
‫חכו לי!
‫אבל לאן ללכת?
‫היי, מאיפה השגתם ‫את כדורי האורז?
‫חילקו אותם חיילים ממשאית צבאית.
‫באמת? איפה?
‫אני לא יודע. חפש את זה בעצמך.
‫מצאנו אותם בדובאשי.
‫דובאשי, הא...
‫משאית צבאית!
‫היי, תן ​​לי גם כדורי אורז!
‫הר של גופות...
‫צריך להתפנות מהר יותר! ‫לפני שהגופות נרקבות!
‫בחיים לא נסיים להיפטר מהם.
‫זה מסריח! ‫יש כל כך הרבה גופות...
‫כובע של מכבי אש.
‫מַחרִיד. מחריד...
‫בני האדם הם כמו חלוקי נחל ברחוב.
‫זה לא יאומן שכל אחד מהגופות ‫האלה נהגו לבכות ולצחוק.
‫זה גיהנום...
‫לא ידעתי שתולעים יכולות להיכנס לכוויות.
‫כשהם מתנועעות זה כואב ומגרד, ‫ אני לא יכול לסבול את זה.
‫הלוואי שיכולתי לאכול אותם.
‫אידיוט, אל תדבר על אוכל.
‫מישהו, בבקשה...
‫מישהו יכול לתת לה חלב?
‫היא הולכת למות!
‫אנא!
‫סלחי לי...
‫הוא לא יודע שהיא מתה...
‫מישהו, בבקשה שיתן לה חלב.
‫בבקשה-
‫שתקי!
‫עדיף שהתינוק ימות מהר!
‫שימות! שימות! שימות!
‫על מה את מדברת?
‫אני אהרוג אותה. תני לי אותה!
‫מה את עושה?
‫תפסיקי!
‫קחי את זה.
‫תאכלי עד שלא יישאר לי יותר חלב.
‫גברת...
‫אני מצטערת שאמרתי דברים אלימים כאלה...
‫קינאתי בתינוק הבריא שלך.
‫התינוק שלי הוא כזה.
‫החלב שלי חסר תועלת ‫לתינוק שלי עכשיו.
‫אני רוצה לתת לה ‫כמה שאוכל.
‫תודה.
‫נכון שיש לך מזל?
‫יש לי כל כך הרבה מזל...
‫הכל נעלם.
‫הכל פשוט נהרס.
‫קר לי...
‫מר חייל, אתה משוגע? חם מאוד.
‫קר לי! אולי התקררתי מהגשם?
‫אדון חייל, עשית קקי.
‫אידיוט, איך יכולתי...
‫צואה בדם!
‫מתי אני...
‫מר חייל, יש לך קרחות.
‫אידיוט, אני לא קירח...
‫מה קורה לי?
‫מה לא בסדר?
‫מר חייל, מה קרה?
‫מה לעשות?
‫מה אני אמור לעשות?
‫אוי לא...
‫אני צריך לעשות משהו!
‫אני
‫רעב.
‫בסדר, סיימתי. הנה...
הצלחתי! אני חכם!
‫מר חייל, תחזיק מעמד.
‫איפה תחנת העזרה הראשונה?
‫אחות, מהרי...
‫תטפלי רק במי שיכול לשרוד.
‫כמובן!
נגמרו לנו התרופות!
‫תבדוק את החייל הזה!
‫הוא גוסס!
‫הנה בא עוד אחד. ‫בוא נראה.
‫היה לו שלשול, הוא השתעל דם, ‫או הרגיש קור?
‫כן. אנא טפל בו במהירות.
‫אין צורך.
‫הוא מת. זו פיקה.
‫זה בטח פיקה.
‫זו פיקה. הוא מת מהפצצה.
‫לא רק שפצצת אטום אחת הרגה ‫מעל ל200,000 איש ברגע...
‫היא הפכה למפלצת בלתי נראית ‫שנקראת רדיואקטיביות שיורית.
‫היא התגנבה לגופם ‫של עובדי ההצלה,
‫ושל הנכנסים אל האזור, שחששו ‫מגורל קרוביהם.
‫היא הרסה את התאים שלהם,
‫הדביקה אותם בסרטן דם חריף, ‫ והרגה אותם.
‫זו פיקה.
‫זה חייב להיות בגלל פיקה.
‫טיפש! טיפש! טיפש! טיפש!
‫מה זה?
‫זה אורז! הוא הפך לפחם...
‫אני מבין. ‫זה מחסן השוק.
‫איזה בזבוז.
‫אני לא יכול לאכול את זה עכשיו ‫שזה הפך לפחם!
‫ידעתי! ‫המרכז לא נשרף!
‫הצלחתי! הצלחתי!
‫הצלחתי!
‫יש לנו אורז וחמוצים.
‫אמא, אנחנו בסדר עכשיו. אל תדאגי.
‫גן, תודה שמצאת את זה.
‫גם את אספת הרבה.
‫אה, היא ישנה טוב.
‫אנחנו צריכים לתת לה שם.
‫אתה צודק.
‫אתה יכול לחשוב על שם טוב?
‫יש כל כך הרבה שריפות.
‫הם שורפים את המתים.
הרבה מאוד מתו...
‫אני יודעת.
‫זה בלתי נסבל!
‫זה בלתי נסבל.
‫אמא. ‫- מה?
‫אני מקווה שיהיו לה ‫המון המון חברים.
‫אולי נקרא לה טומקו! ‫(טומקו = ילד עם הרבה חברים)
‫טומוקו? ‫(טומקו = ילד עם הרבה חברים)
‫טומוקו זה שם נהדר. ‫(טומקו = ילד עם הרבה חברים)
‫בסדר, ‫מהיום קוראים לך טומוקו!
‫גן, מה קרה? יש לך קרחת גדולה...
‫אני לא קירח.
‫אוי לא!
‫מ-מתי זה קרה?
‫הוא מת.
‫זה חייב להיות פיקה. ‫בגלל פצצת האטום!
‫גן.
‫לא!
‫אני לא רוצה למות! ‫- מה קרה?
‫אני מפחד! אני לא רוצה למות!
‫על מה אתה מדבר? ‫אתה לא תמות. אתה בסדר.
‫בינתיים, אמריקה...
‫הכריזה כי פצצה אטומית ‫גרמה להחרבת הירושימה.
‫הם הזהירו מפני פצצת אטום שנייה ‫אם המלחמה תימשך.
‫הם דרשו מיפן כניעה ‫ללא תנאי.
‫אבל מנהיגי יפן הפנו ‫כתף לבקשות האלה.
‫הם שמרו על חורבן ‫ הירושמה סוד מהציבור.
‫9 באוגוסט
‫פצצת אטום גם בנגסאקי
‫חשבתי לעומק על העולם ‫ועל המצב הנוכחי של יפן.
‫החלטתי להסדיר את המצב הזה ‫באמצעים יוצאי דופן.
‫לכן, אני נותן הודעה זו לאנשים ‫הנאמנים והטובים של יפן.
‫הוריתי לממשלה לקבל את הצהרת פוטסדאם...
‫מארצות הברית, בריטניה, ‫סין וברית המועצות.
‫אבל הייתי רוצה שתסבלו דברים בלתי נסבלים...
‫שתתמודדו עם דברים בלתי רגילים...
‫ושתתנו יד לשלום שיתגשם בעתיד.
‫אני אגן על המערכת האימפרילסטית של יפן...
‫תסמכו על הכנות של האנשים הטובים ‫והנאמנים של יפן ו...
‫גן.
‫מה, אמא?
‫אבא, אייקו ושינג'י ‫באמת מתים, נכון?
‫זה נכון. הם מתים.
‫אדוני, למה אתה בוכה?
‫הייתה הודעה מהקיסר קודם.
‫יפן הפסידה במלחמה.
‫המלחמה נגמרה עם כניעה ללא תנאי.
‫זה אומר שהמלחמה פשוט הסתיימה?
‫אמא.
‫תתעודדי.
‫אני אעשה כמיטב יכולתי בשביל אבא.
‫בסדר, אני אבנה כאן בית.
‫15 באוגוסט, 1945
‫יפן הפסידה במלחמה
‫טומוקו, אל תבכי.
‫די, די.
‫לאמא אין חלב.
‫אני רוצה שיהיה לה חלב אמיתי, ‫לא רק דייסת אורז דקה.
‫האורז שמצאת ייגמר בקרוב.
‫בוא נאכל.
‫תן לי את טומוקו.
‫אני לא מצליחה למצוא מקום לעבוד...
‫אנחנו באמת בבעיה...
‫אנחנו בצרות. ‫אני צריך לעשות משהו.
‫מי שם?
‫אתה!
‫חכה!
‫לא.
‫תעצור!
‫אוו!
‫אם לא הייתי רעב, הייתי מנצח!
‫יפה אמרת. תַרְאֶה את הפנים שלך.
‫אמא, תראי את הפנים שלו!
‫הנה, תסתכלי על הפנים האלה!
‫שחרר אותי.
‫שינג'י.
‫שתקו! אני לא שינג'י!
‫אתה לא שינג'י?
‫לא.
‫לא יכול להיות ששינג'י יכול להיות בחיים.
‫אני ריוטה קונדו!
‫ארבעה ימים לא אכלתי.
‫דייסת האורז מריחה טוב מדי, ואני...
‫איפה המשפחה שלך?
‫כולם מתו מפיקה.
‫אתה נראה בדיוק כמו אחי הקטן שמת.
‫אני ריוטה!
‫זה שלי. תאכל את זה.
‫זה בסדר שאני אוכל?
‫באמת?
‫אל תמהר. ‫קח את הזמן שלך ותאכל.
‫אתה תיקח את זה אם אני לא אמהר.
‫אני לא אקח את זה.
‫באמת?
‫אל תדאג.
‫איפה אתה גר?
‫בחורבות השרופות כאן.
‫אתה יכול לקבל גם את שלי.
‫שב ותאכל.
‫באמת?
‫אתה נראה בדיוק כמו שינג'י.
‫זה נכון.
‫שמעתי שלכולם יש חמישה אנשים ‫שנראים כמוהם בעולם.
‫אבל אני ממש מופתעת.
‫אני יכול לאכול את זה?
‫זה ריק.
‫אני לא יכולה לחשוב עליו כעל זר.
‫אמא. היי, מה את חושבת?
‫אנחנו מתקשים רק שנינו...
‫אבל אם אוכל לחשוב ששינג'י חי...
‫נכון!
כבר הרבה זמן לא אכלתי כזה אוכל!
‫אם אתה...
‫רוצה להישאר כאן, אתה יכול.
‫ריוטה, תישאר.
‫תגור איתנו.
‫תישאר. תישאר.
‫גברתי...
‫אני לא יכול לתת שום דבר בתמורה, אז ‫תני לי לעסות את כתפיך.
‫נהגתי לעסות את אבא שלי, ‫ ואני טוב בזה.
‫תודה.
‫אבל ילדים לא צריכים ‫לדאוג לדברים כאלה.
‫אנחנו משפחה.
‫זו ... זו הפעם הראשונה שמישהו ‫אי פעם היה כל כך נחמד אלי!
אם תמשיך לבכות טומוקו תתעורר.
‫רואים? ידעתי.
‫אתה יכול לבכות כמה שאתה רוצה.
‫אוי, די, די.
‫תראו את הפריחה שלה!
‫הוא צודק.
‫היא סובלת מתת תזונה.
‫היא זקוקה לאוכל טוב יותר בקרוב.
אל תדאגי, יש לי רעיון!
בבקשה תנו לנו עבודה!
‫אנחנו נעשה כל עבודה!
‫כל עבודה!
‫אנחנו נעשה כל עבודה!
‫כל עבודה!
‫אין אף אחד עם עבודה.
‫אין, אח גדול.
‫מה זה?
‫אמרתי אח גדול.
‫תגיד את זה שוב.
‫אח גדול. ‫- שוב.
‫אח גדול. ‫אתה שמח כשאני קורא לך ככה?
‫משמח אותי.
‫אני אגיד את זה יותר.
‫אח גדול.
‫אתה רוצה אח גדול? ‫אני אתן לך מחיר טוב!
‫גולם.
‫אתם באמת תעשו כל עבודה?
‫אדוני, אתה תתן לנו עבודה?
‫אם תעשו את העבודה היטב, ‫אני אתן לכם עשרה ין ביום.
‫עשרה ין!
‫אנחנו נהיה טובים! אנחנו נעשה את זה!
‫אז עקבו אחרי.
‫איזה בית גדול...
‫הוא עשיר מאוד!
‫היכנסו.
‫אבא הביא מישהו שוב.
‫הם יברחו עוד שנייה.
‫זה מקום העבודה שלכם.
‫זה מסריח!
‫איכס, מה זה החדר הזה?
‫זה מלא קקי!
‫זה מלא תולעים. ‫אני לא יכול לסבול את זה!
‫סֶייגִ'י, הבאתי את הבנים האלה ‫כדי שיטפלו בך.
‫אמור להם לעשות מה שתרצה.
‫אח...
‫בסדר, תשמרו עליו.
‫חכה...
‫אנחנו צריכים לדבר...
‫אח!
‫כצפוי.
‫הם יברחו בקרוב.
‫איך הם נתנו לזה להחמיר כל כך?
‫מה נעשה, אח גדול?
‫עשרה ין. טומוקו זקוקה לחלב.
‫זה נכון. ‫- היי, נשרים!
‫הוא מדבר אלינו?
‫נראה לי.
‫קדימה, תרימו את התולעים ותְנַקוּ את החדר.
‫מיד!
‫תולעים הן לבנות ומלוכלכות.
‫תנקה, תנקה, זה כיף.
‫הם לא בורחים.
‫אולי הם משוגעים?
‫הרוקו! אקיקו!
‫מה אם תחלו בפיקה?
‫תסתלקו מכאן עכשיו!
‫יקירי, לא כדאי להעביר את ‫סֶייגִ'י לבית חולים?
‫כל בית חולים מלא עם חולי פיקאדון.
‫עם הכסף והכוח שלך...
‫אל תאחלי כאלה דברים לסייג'י...
‫הוא אחי היחיד.
‫אבל גם אתה לא מוכן להתקרב אליו.
‫הוא מריח ונראה כמו רוח רפאים.
‫והוא מרים את קולו כמו חיה.
‫השכנים קוראים לבית הזה רדוף רוחות.
‫אני מקווה שסייג'י ימות בקרוב.
‫אידיוט!
‫אוי, מה אתה עושה?
‫תעשה את זה בזהירות, אידיוט.
‫אל תבעט בי!
‫התחבושת דבוקה למוגלה!
‫שתוק, נשר!
‫אתה לא יודע איך להיות עדין, נשר?
‫שתוק!
‫אח גדול, אולי נרביץ לו?
‫עשרה ין.
‫תביא לי את הספר שעל השולחן, נשר.
‫אני גן נאקאוקה, לא נשר!
‫כן! ואני ריוטה קונדו!
‫אלה שמתפרנסים מגופי הנרקב הם נשרים.
‫הבנתם, נשרים?
‫זה עשרה ין ביום.
‫נכון, עשרה ין.
‫הנה הספר.
‫תרים את זה, נשר.
‫עשרה ין. עשרה ין.
‫אני רוצה מים, נשר.
‫הספר.
‫תרים את זה, נשר.
‫ריוטה!
‫מה, אח גדול?
‫לא עוד עשרה ין!
‫אתה צריך להתנהג כמו מבוגר, ‫לא כמו ילד מפונק!
‫אני לא יכול לטפל בך!
‫כן, אנחנו לא יכולים להתמודד ‫עם טיפש כמוהו!
‫אני הולך הביתה!
‫כן, הוא עושה לי בחילה!
‫חכו, ‫גן נאקאוקה, ריוטה קונדו.
‫זה פעם ראשונה שקראת ‫ לנו בשמות שלנו.
‫פגעתי בך?
‫לא, אני שמח.
‫אתה שמח שהרבצתי לך?
‫הוא מצחיק.
‫אולי אני ארביץ לו יותר?
‫תרביץ לו.
‫בסדר, תמשיכו להרביץ לי.
‫למה אתה רוצה שירביצו לך?
‫לבם של אנשים כבה רק בגלל ‫שלמישהו חסר קצת עור.
‫אחי, אשתו...
‫הרוקו ואקיקו, ‫שבעבר היו קרובות אלי כל כך...
‫כולם התרחקו.
‫אנשים רבים הגיעו לטפל בי.
‫אבל כל אחד מהם התגנב החוצה מיד.
‫אתם היחידים שלקחו אותי ברצינות.
הייתי שמח.
‫ריוטה. ‫- מה, אח גדול?
‫תגיד לאמא.
‫מה? ‫-שאני לא יכול לחזור הביתה לזמן מה.
‫הבנתי, אח גדול. אני הולך.
‫גן... גֵּן...
‫סייג'י, תתעודד.
‫אל תבכה. תצחק ותתעודד!
‫תצחק ותסלק את הכאב, מהר!
‫עצור!
‫לצחוק! לצחוק! ‫- תפסיק!
‫קדימה, תצחק! ‫- תפסיק!
‫גן צודק.
‫אני צריך להתעודד.
‫חשבתי שלעולם לא ‫אהייה מסוגל לצייר שוב.
‫אבל אני לא צריך ‫להשתמש בידיים שלי כדי לצייר.
‫לא טוב...
‫אתה יכול לעשות את זה, סייג'י.
‫כן, אל תוותר!
‫לעזאזל...
‫תחזיק מעמד! אל תוותר!
‫כן, כן!
‫יש מאה ין בפנים.
‫מאה... מאה...
‫מאה ין?
‫אני בטוח שאחי שמח שטיפלתם בו.
‫אני אסיר תודה מעומק ליבי.
‫באמת? הוא באמת אמר את זה?
‫עכשיו אני יכול לקנות חלב לטומוקו.
‫אני שמח.
‫בואו שוב.
‫תחזיק מעמד!
‫אני בסדר!
‫אני אחזיק מעמד!
‫גם אתם תחזיקו מעמד!
‫תפו-תפו-תפוחי אדמה, בטטות.
‫לחלוט אותם, ‫להרתיח אותם, לאכול אותם.
‫הבטן מתמלאת ‫ופלוץ, פלוץ, פלוץ.
‫רוח מסריחה יוצאת, ‫פלוץ, פלוץ, פלוץ!
‫אתה צריך חלב? חלב?
‫החלב הזה מזין במיוחד!
‫אבקת חלב מאמריקה.
‫זו כל הסחורה שלנו. ‫אי אפשר להשיג את זה בשום מקום אחר!
‫אדוני, תן ​​לי את כל החלב.
‫יש לך את הכסף?
‫פה. אתה רואה?
‫מ-מה?
‫אמא!
‫טומוקו!
‫גברתי!
‫זה חלב!
‫זה חלב.
‫חלב בשפע!
‫חלב לטומוקו! ‫חלב לטומוקו! חלב לטומוקו!
‫אמא!
‫גברתי!
‫אמא, אני בבית!
‫תראי!
‫זה חלב אמיתי.
‫קנינו את כל החלב ‫בשוק השחור.
את לא צריכה לדאוג יותר.
‫כן, עכשיו טומוקו ‫תהיה בריאה.
‫עמוד דום! ‫- כן המפקד!
‫המפקד, המשימה היא הצלחה!
‫עבודה טובה!
‫בנזאי! בנזאי! בנזאי!
‫עמוד דום! שמאלה פנה!
‫תראי, אמא.
‫גן...
‫מאוחר מדי.
‫זה היה מאוחר מדי.
‫טומוקו...
‫טומוקו! טומוקו!
‫תפקחי עיניים! ‫הבאתי את החלב שלך.
‫טומוקו!
‫מה לא בסדר?
‫תפקחי את העיניים שלך.
‫היא לא פותחת את העיניים...
‫היא לא בוכה!
‫תבכי! תבכי!
‫תפקחי את העיניים!
‫לא! לא!
‫את לא יכולה למות!
‫למה?
‫למה שתמותי ככה סתם?
‫טומוקו!
‫אבא! אחות גדולה! שינג'י!
‫לא יכולתי להגן על טומוקו!
‫אני מצטער!
‫אח גדול, שום עשב או עצים לא יגדלו ‫בהירושימה במשך 70 שנה?
‫זה נכון?
‫מה הולך לקרות לנו?
‫אח גדול, אתה בדיכאון. זה לא כיף.
‫חכה! חכה! חכה!
‫אח גדול, בוא הנה!
‫מהר, מהר!
‫מה?
‫תסתכל על זה!
‫ז-זה ניצן!
‫ניצן נובט!
‫חיטה נובטת ‫בחורפים קרים וקשים...
‫דורכים עליה לעיתים קרובות, ‫והיא מושרשת עמוק באדמה.
‫היא מתנגדת לכפור, רוח ושלג, ‫צומחת זקופה...
‫ומבשילה נהדר.
‫תהיו חזקים כמו חיטה, בנים.
‫החיטה היא בחיים.
‫בחיים.
‫היא בחיים. היא לא מתה מפיקה.
‫מי אמר שדשא או עצים ‫לא יגדלו במשך 70 שנה?
‫נכון, אח גדול? הו, הראש שלך!
‫שיער! שיער צומח לי על הראש!
‫אח גדול, השיער יכול להיות ‫בתמורה לחיים של טומוקו.
‫טומוקו? ‫- כן, זה חייב להיות!
‫אתה אומר דברים טובים.
‫יכול להיות שקיבלתי את חייה של טומוקו.
‫זה נכון!
‫החיטה גדלה. השיער גדל.
‫השיער שם למטה ‫עדיין לא גדל.
‫גולם!
‫אני אגיד לגברתי!
‫אבא, לא ינצחו אותי.
‫אני אחיה, אחיה, ואחיה עד הסוף!
‫אתה תראה!
‫אח גדול, תחזור הביתה מהר, ‫נשיט את הספינה בנהר.
‫זו הבטחה!
‫אח גדול, מה אתה עושה?
‫שיניג'י, זו ספינת הקרב שלך.
‫כמובטח, נפליג בה.
‫מוכן, ריוטה? ‫- מוכן.
‫אמא, מוכנה?
‫מוכנה.
‫הניצוץ של ‫האוויר החם של הקיץ מתנודד...
‫וצף על נחל.
‫תחושה רחוקה עכשיו...
‫כבר לא תחזור יותר.
‫כולם חיים ‫תוך כדי שהם טועים.
‫אושר וצער ‫ באים והולכים.
‫בוא נתעלם ‫מהחשש הזה.
‫הוא נעלם בזרם.
‫נקה את מחשבותיך, ‫ותחושה עמוקה...
‫אשר צפה על הזרימה ‫של הזמן שעדיין נשאר.
‫כולם חיים בזמן ‫שחולמים ומתפללים.
‫אושר וצער ‫באים והולכים.
‫הבל זה יישא.
‫זהו פרח שריד ‫של שטף הזמנים.
‫כולם חיים בזמן ‫שמנסים לפתור חידות
‫ובכל זאת אנשים לא יודעים ‫לאן הם הולכים.
‫בואו נפקיד את העצב הזה.
‫הוא משתלב עם זרם האהבה.
‫ - הסוף -
‫תורגם ע"י צ'יקצ'יק
‫תודה רבה שצפיתם!