Здравейте, аз съм Даниел Стийл. Радвам се, че заедно ще гледаме "Промени".
История за смесването на две семейства.
Събирането на мъж и жена, и различните им деца не е лесно да се постигне,
но Питър и Мелани се справят чудесно. Харесвам и тях, и новото им семейство.
Надявам се, че и на вас ще допаднат, и ще се забавлявате с "Промени".
ПРОМЕНИ По романа на Даниел Стийл
Добро утро! Днес е вторник, 13 април. Аз съм Грант Бъкли.
А аз Даяна Максуел. Следва ексклузивно интервю с японския премиер,
но първо новините с Мелани Адамс. Мел!
Добро утро! Топ новина:
президентът даде на конгреса ултиматум за проектобюджета.
Става дума за малката Пати Лу Джоунс - 9 годишна, но има 70-годишно сърце.
3 коронарни артерии са запушени и само модерна лазерна операция
би я спасила. Но родителите нямат пари.
Господи! - Ще видиш записа.
Само шепа хирурзи владеят тази технология.
Ако намериш доброволец, ще уредим операцията и снимаме запис в 4 части:
"Хроника за Пати Лу Джоунс. "
Ще я снимаме в болницата, по време на операция и накрая - възстановяването.
Много се натъжих, защото не можех да си играя. Все ме караха да си почивам.
Затова с мама направихме списък на нещата, които ще правя като оздравея.
1. Ще се върна в училище. 2. Ще играя с приятели.
3. Ще карам колело. 4. Ще танцувам с татко. Той е много добър танцьор. 5...
Госпожо Мел, не мога да гледам повече. - Тъжна история.
Знам, скъпа.
Намери ли лекари? - Само един.
Само 8 лекари в света правят такива операции.
А този е в Калифорния. - Ще отидеш ли?
Първо исках да говоря с вас. - Иди, мамо.
Сигурни ли сте?
Госпожо Мел, ще се грижа за близначките,
а вие помогнете на момиченцето.
Трябват ни кадри с входа, чакалнята, лекарския кабинет.
Иска ми се да ни пуснат и в операционната.
Типичен доктор: "Побързайте, за да чакате... "
Сигурно е този.
Доктор Шърман в стая 242.
А може да е висок, чернокос и красив. - Друг път!
Госпожице Адамс? Аз съм Питър Халъм. Съжалявам, че ви накарах да чакате.
Здравейте! Няма проблеми. Това е Керъл Келърман - продуцентката ми.
Здравейте! - Здравейте! Приятно ми е.
Налага се да поотложим срещата. Имам спешен случай и изоставам с графика.
Не ни трябва интервю, а да ви видим в действие. Ще смениш ли графика, Керъл?
Колко ти трябва? Два часа? - Нека са три.
Освен ако на вас не ви трябват повече?
Три часа са достатъчно. - Чудесно!
Извинете ме.
Докъде стигнахме с Пати-Лу? - Нали нямаше да говорим?
Нямах предвид Пати-Лу.
Тя е първа в списъка за лазерна ангиопластика. Има 3 запушени артерии.
От болестта на Кавасаки е. - Явно сте научили урока си.
Да видим дали съм разбрала. Инфекцията възпалява артериите, а щом оздравеят,
белезите ги запушват. Така ли е?
Точно така. С лазера пробиваме белега и отново отпушваме съдовете.
Опасно ли е? - Няма гаранции за успех.
Състоянието й е нестабилно, а процедурата е деликатна.
Лазерът невинаги се управлява лесно.
Какви са шансовете й? - 2 от 3.
Здравейте доктор Ейч. - Здравей, Мари. Как си?
Добре. - Браво.
Това е Мари Дюпре, една от любимите ми пациентки.
Тя е първа в списъка за сърдечна трансплантация.
Сега ни трябва само сърце. Нали, Мари? - Да.
Мари обожава храната и момчетата. - И аз това харесвам.
Много приличате на Мелани Адамс. - Вероятно, защото тя е Мелани Адамс.
Сериозно? Уау! Здравейте!
Правите материал за доктор Ейч? - Точно така.
Кажете на всички, че той е страхотен.
Не ме засрамвай! - Така си е, той е най-добрият.
Защо е най-добрият? - Мари, би ли млъкнала. Нищо не чувам.
Не си водите записки. Къде е скритият диктофон?
Не работя така. Придобивам впечатления.
Наблюдавам. Слушам. Гледам какво правите. Думите идват по-късно.
И какви са досегашните ви впечатления?
Вие сте труден, педантичен, донякъде арогантен.
Не сте лесен материал за журналистите.
Но ако имах болно сърце, щях да избера вас.
Кога ще се заемете с Пати-Лу? - Ако всичко е наред, утре сутринта.
Ти ли си Пати-Лу? Спи ли ти се? - Мъничко.
Добре.
Доктор Брюър да звънне на 1173. Доктор Едуард Брюър, на 1173, моля.
Госпожо Джоунс?
Отпушихме и трите артерии и тя е добре.
Благодаря ви! Благодаря!
Трябва да звънна на съпруга си. - Разбира се.
Благодаря ви, докторе! Бог да ви благослови!
Поздравления. И благодаря. - Няма за какво. Това ми е работата.
Къде ще ходите сега?
Сигурно в хотела. Следобед имам конферентен разговор с Ню Йорк.
Вероятно вече сте обядвали? - Не, тук сме от сутринта, гладна съм.
Каня ви на обяд. Само ще се преоблека. - Добре.
Имам 3 деца - 2 момчета и 1 момиче.
Марк е на 18, есента постъпва в калифорнийския.
Шампион е по плуване и с приятелите му искат да станат кинаджии.
Наричам го "Синдромът Стивън Спилбърг".
Следва Мати. Матю. Той е на 8.
Чудесно момче е. Много е чувствителен.
И е много умен. Сигурно ще стане лекар.
А дъщеря ви? - Пам. Тя е на 15 години.
Тя най-тежко понесе смъртта на майка си. Изпадна в депресия.
Беше много трудно известно време. Но сега е по-добре.
Какво е станало с жена ви? - Страдаше от пулмонарна хипертензия.
Нуждаеше се от белодробна и сърдечна трансплантация, но тя отказа.
Предпочете да умре, вместо да обрече себе си, мен и децата на агония.
Децата бяха съсипани. Все още не могат да повярват.
Понякога и аз.
Принципно не говоря за това.
А би трябвало.
Всички вярваме в мита, че трябва да се справяме сами.
Но понякога животът е твърде тежък.
Съпругът ми не искаше деца и когато забременях, настояваше да абортирам.
Отказах. Той си тръгна и не се върна. Бях самотна майка с близначки на 19.
Близначки... Явно е било интересно. - Беше.
Еднояйчни ли са? - Не, но са хубавици. Те ме крепят.
Как се справихте? - Бях секретарка...
продавачка. Дори продавах витамини от врата на врата.
Един ден си намерих работа в тв студио.
Преписвах новините. Тогава реших какво искам да работя - да стана новинарка.
Кой гледаше близначките? - Първо родителите ми, после бавачки.
Водех ги в Бъфало, Чикаго, Филаделфия, после пак в Ню Йорк... където работех.
Един ден имаше стачка и управата ме вкара в студиото.
Изправиха ме пред камерата без никаква репетиция.
И останалото е история.
Няма да ми повярвате, но не възнамерявах да ставам кореспондент.
А сега? - Искам да съм водеща.
Следващата Барбара Уолтърс? - Защо не?
Отивам да звънна по телефона, ще се видим в караваната.
Добре.
Значи довечера тръгвате? - Да, тръгвам.
Смятате ли пак да посетите Лос Анджелис?
Едва ли. Вие ходите ли в Ню Йорк?
Не. Болницата и семейството ме ангажират изцяло.
Напълно ви разбирам. - Да.
Довиждане, доктор Халъм. Благодаря ви за помощта.
Беше ми много приятно да се запознаем.
И на мен, Питър. - Довиждане.
Довиждане.
Преди операцията, доктор Халъм посети малката Пати-Лу.
Тя е 9-годишна и той й обяснява какво ще й правят.
Утре рано сутринта сестрата ще дойде, ще ти сложи инжекция и ще ти се доспи.
Ще боли ли?
Вижте я. Толкова е сладка.
Вижте него. Мамо, той е божествен. - Да, не е зле, нали?
Когато свършим, ще правиш всички неща от онзи списък.
Разбрах, че си добра танцьорка. Обичаш танци? Какви танци обичаш да танцуваш?
Пускай Мел!
Аз съм Мелани Адамс, предаваме на живо от Лос Анджелис. Днешната топ новина:
Бъдещият кандидат за президент, сенаторът Хенри Морисън,
беше сериозно ранен на благотворителна закуска в Лос Анджелис.
Медицински екип, начело с прочутия сърдечен хирург Питър Халъм
възстанови дясната му белодробна артерия, разкъсана от куршума.
Сенатор Морисън все още е в критично състояние и е на системи.
Никой не желае да прогнозира какво ще стане.
Знаем само, че следващите 24 часа ще са критични.
Аз съм Мелани Адамс, на живо от "Пасифик центръл", Лос Анджелис.
Ти си тук?
Мел.
Здравей, Питър.
Предполагах, че ще се видим.
Кога дойде? - Преди час.
Кога мога да те видя? - Не знам, работя денонощно.
Като всички нас. Но трябва все пак да ядеш и да спиш, нали?
Трудно. Тук съм до полунощ, а утре в 7 заминавам.
Мел, побързай, тръгваме! Здрасти, докторе!
Трябва да вървя, ще взема интервю от жената на сенатора.
Чакай, в града си и няма да се видим? - Глупаво е, но съм тук по работа.
Все трябва да има някакъв начин. - Ако го откриеш, обади ми се.
Отседнала съм в хотел "Чърчил".
Питър, какво... - Измислих начин.
Благодаря, сър. Закуска. - Невероятно. Не знам какво да кажа.
Не казвай нищо, докато не опиташ кафето ми.
Как е сенаторът? - Следобед ще знаем повече.
Планът: сутрин ще те взема в 6.45, ако мога вечерта ще те върна след работа.
Графикът ти е претоварен, нямаш време. - За важните неща намирам.
Какво става между вас? Обаждания до Ню Йорк, шофьорски услуги в Ел Ей...
Връзката ни е платонична. - Не вярвам.
Престани! Това е невъзможно. - Защо?
Делят 5000 км. И двамата държим на кариерата. Как би могло да се получи?
Ще се получи, с компромиси.
Керъл, никой не ме е издържал.
Половин живот съм отговаряла за трима души. Сама съм си господарка.
И какво от това?
Не знам как се правят компромиси.
Може би твърде отдавна живея така и ме е страх да пробвам друго.
Хора! Ще правят изявление. Сенаторът вече е вън от опасност.
Изпратих си материала, говорих с продуцента
и с близначките. Остава да си стегна багажа.
Кога тръгваш? - Утре сутринта.
Къде ме водиш? - Почакай и ще видиш.
Обичам да знам къде отивам, не си падам по изненади.
Ще поработим по този въпрос.
Виж го ти! Знае ме от вчера и вече се мъчи да ме промени. Чия е тази къща?
Честно казано - моята. - Какво? Тук ли живееш?
Госпожо Хан. - Добър ден, докторе.
Мел, това е госпожа Хан, икономката ни. Госпожо Хан, това е Мелани Адамс.
Здравейте!
Децата прибраха ли се? - Марк е горе.
Страхотна къща, Питър. - Ан я проектира.
Нанесохме се, преди да се роди Матю. - Прекрасна е.
Ще желаете ли нещо, докторе?
Искаш ли чаша вино? - С удоволствие.
Донесете бутилка Монтраше от 67-ма. - Да, сър.
Все още не ми се вярва, че я няма.
Татко!
Здравейте! - Марк.
Запознай се с Мелани Адамс. - Здравей! Чух страхотни неща за теб.
И аз за вас. Откакто татко ви познава не пропуска новините.
Да седнем край басейна?
Вземали ли сте интервю от папата? - Не, но взех от Аятолах Хомейни.
Сериозно! - В Париж, докато беше в изгнание.
Здрасти, татко! Какво правиш? Как е? - Мати, поздрави приятелката ми, Мел.
Здрасти. - Здравей!
Татко. - Здравей, миличка. Седни при нас.
Защо си в къщи?
Дадоха ми свободен следобед за добро поведение. Реших да направя барбекю.
Искаш ли ордьовър?
Госпожа Хан се сърди като ядем преди вечеря.
Няма проблем, имаме си повод. Ела да те запозная с един човек.
Мел, това е дъщеря ми, Пам. Пам, запознай се с Мелани Адамс.
Приятно ми е. - Подобно.
Мат, госпожа Хан каза да не се тъпчеш.
Кротко. Госпожа Хан не командва парада. Ти също.
Трай, Марк, не говоря с теб. - Извинете, но си имаме гостенка.
Ще седнеш ли при нас? Ще ни е приятно. - Имам да уча.
Не знам какво да правя. Не ме слуша. Ужасна е с момчетата.
Тя е само на 15. Преживяла е тежка загуба и още скърби. Дайте й време.
Какво ще кажеш, ако призная, че те обичам?
Ще кажа, че се боя.
И аз, но е вярно.
Какво? Какво има?
Нищо. Абсолютно нищо.
Погледни ме.
Добро утро. - Добро да е.
Хрумна ми велика идея.
Всеки юли наемам вила на плажа в Малибу.
Защо не дойдете с момичетата за седмица-две?
Знам ли, през юли сме в Мартас Винярд. Децата цяла зима говорят за това.
Ще идете и там. Така ще сме повече време заедно.
И на момичетата много ще им хареса.
Какво ще им кажа? Как ще им обясня промяната в плана?
Кажи им, че сме приятели.
Че идеята е страхотна и че заедно ще си прекараме чудесно.
Да, да, приятели. Твоите може и да се хванат, но Джес и Вал няма.
Тогава им кажи истината, че много те обичам.
Нещата са доста по-сложни, отколкото смяташ.
И животът е сложен. Но ще се справим. Не приемам "не" за отговор.
Ще си изкараме страхотно.
Въпреки личните ви чувства, очаквам да сте дружелюбни с Мел и дъщерите й.
Те са наши гости. Трябва да прекарат добре. Разбрахме ли се?
Дано не са грозилища.
Не мога! Имам среща на 4 юли.
Регатата... А и Тони ще ме включи в екипажа.
И в Калифорния има хубави момчета. - Мамо, Калифорния е културна пустиня.
Там има само безмозъчни сърфисти и мажоретки.
Защо го правиш?
Защото възможността е чудесна и ни поканиха приятели.
Аз няма да дойда. - Вал, престани!
Как можа да приемеш, без дори да ни попиташ?
Чакайте малко! Аз съм майката и аз решавам.
Отиваме в Калифорния. Надявам се да ви е приятно.
В противен случай пишете тези две седмици загубено време. Ясно?
Надявам се на теб да ти е приятно, защото за мен ще е ужасно.
Не знаех, че живеем в диктатура.
Явно той си струва...
Не се мокри!
Елате! Пристигнаха.
Това ли са дъщерите й? Бива си ги.
Вал, Джесика, това са синовете ми, Марк и Мати.
Здравейте! - Здрасти!
Помните Мел. Къде е Пам?
Пами, ела тук, скъпа.
Запознай се с Вал и Джесика. Помниш Мелани, нали?
Здравей, миличка. - Здрасти.
Хайде, помогнете ми за багажа.
Момичета, вземете си нещата.
Имаме си басейн, плаж, тенис кортове. Хладилникът е пълен.
Ще изкараме страхотна почивка.
Питър, тук е прекрасно.
Вал, Джес, вие сте горе до Пам. Пам, покажи им стаята.
Остави на мен. - Благодаря.
Мел, ти си в първата стая горе.
Сам-самичка.
Фантастично.
Какво ще кажеш за едно свястно "здравей"?
Какви са тези неща? - Дамски принадлежности.
Ако знаеш, какво оставихме в къщи...
Между другото, обичаш ли водните ски? - Обожавам ги.
На кея ги дават под наем. Ако искаш, може да опитаме. Ти също, Джесика.
Благодаря, ще ги пропусна. - Аз пък съм навита.
Супер! Веднага ще идем, ако искаш. - Чудесно, само ще се преоблека.
Разбира се.
Извинете ме, аз ще...
Да вървим!
Побързай, Мат!
Хайде, да вървим!
Камера...
Да, невероятно. Адски се радвам. Кога решиха?
Много се вълнувам. Да. Кога започваме?
Не, не, скапай ме от работа. Готова съм. Да.
Да. Връщам се следващия понеделник.
Да. Страхотно! Благодаря ти. Добре.
Виж новата водеща на сутрешния блок. - Поздравления.
Близначките направо ще паднат.
Трябва да звънна на Керъл. Знаеш ли какво значи това?
Да. Чудесно.
Какво има?
Нищо. Просто не съм очарован, че рядко ще те виждам.
Ще имам отпуски, уикенди. - Стига, Мел! Уикендите са за децата.
Колко често ще можем да прекосяваме страната, за да се виждаме?
Знам, че ще е трудно, но ще се справим. Какъв друг избор имаме?
Можеш да се преместиш в Ел Ей. - Да, да.
Здрасти, мамо. - Здравейте, деца.
Не искам да те виждам веднъж месечно или седмично.
Искам да се омъжиш за мен. Искам нещо истинско.
Мислех, че го имаме. - Мел, знаеш какво имам пред вид.
Ако знам нещо, то е, че животът е кратък.
Искам да бъдем семейство.
Постъпваш нечестно. - Защо?
Защото току-що ми предложиха невероятна възможност,
а ти ми подаваш фалцирана топка.
И в Лос Анджелис има телевизия. Има и мрежи.
Но няма сутрешен блок. Защо ти не дойдеш в Ню Йорк?
Защото в болницата построиха нов операционен блок специално за мен.
Не мога да напусна.
Ясно... Но очакваш да зарежа кариерата си, апартамента си, приятелите си...
Прозвуча така, все едно те карам да убиеш някого.
Толкова години работих усърдно, за да стигна дотук.
Знаеш ли какво искаш от мен? - Да.
Искам да прекараш живота си с мен.
Обичам те, Питър. - Това явно значи "не".
Питър, не си отивай така! Питър, моля те.
Сякаш Бог ми се подиграва. Намерих любовта на живота си,
мечтаната работа, а съм нещастна.
Можеше да е и по-зле. Можеше да спечелиш от тотото.
Мел, току-що ги донесоха… - За мен? Благодаря ти, Барни.
Когато подписваш договора, помни, че те обичам и се гордея с теб. Питър.
Боже.
Не мога да подпиша договора.
Какво става, Мел?
Дами и господа, досега кариерата бе всичко за мен.
15 години пренебрегвах личния си живот, заради нея.
Но напоследък осъзнах, че успехът има най-различни измерения.
Чрез работата, любовта и семейството.
Винаги съм работила и съм убедена, че пак ще работя.
Но за първи път в живота ми, нещо друго е по-важно.
Добро утро, Мари.
Как спа тази нощ?
Уморих се да чакам, доктор Ейч. Искам да продължа живота си.
Ако зависеше от мен, веднага щеше да получиш сърце.
Знам, но сърцата не растат по дърветата.
Доктор Халъм, на телефона.
Доктор Халъм, слушам. - Здравей, аз съм.
Здравей. Какво става? - Не съм много сигурна...
Току-що отказах на началниците. - Какво?
Сутринта не подписах договора. - Сериозно ли?
Напуснах, Питър. - Мел.
И аз не мога да повярвам. Още треперя.
Знаеш ли колко много те обичам?
Дано, защото след този номер, няма да ме вземат обратно.
Така. Телефонът, абонаментът, пощата... Забравяме ли нещо?
Защо не може да вземем някои мебели? - Къщата на Питър е изцяло обзаведена.
Очевидно. Но всичко е негово. - Не се заяждай с майка си.
Всичко ще бъде на склад. Като се омъжите, ще ги вземете.
Какво си увесила нос? Поводът е радостен.
Майка ви най-сетне намери свестен мъж и нова работа.
Това си е чудо. Трябва да коленичим и да благодарим на Бог.
Благодаря, Ракел.
Ще ми се утре да дойдеш с нас. - Да, защо не размислиш?
Да не сте луди? Не мога да напусна Ню Йорк. Близките ми са тук.
И ние сме ти близки. - Разбира се. Така е.
Но сега имате ново семейство. И повече не ви трябва моята помощ.
Искам често да ми пишете. Ясно ли е? Искам да знам всичко за гаджетата ви.
Дечицата ми! Много ще ми липсвате да знаете.
И ти ще ни липсваш, Ракел.
Здравей, Мел! Добре дошла в "Кей Джи Ем Ти".
Благодаря.
Аз ти благодаря, че дойде веднага. Знам колко си заета.
За разлика от преместването, новото училище на децата
и подготовката на сватбата, това си е като почивка.
Кога е "Големият ден"? - Събота.
Нервна ли си? - Че ще се омъжвам?
Не. Че ще живея в Лос Анджелис - определено.
Не е нужно да казвам, че се радваме, задето ще работиш при нас.
Малко хора от твоята класа работят в местни станции.
Благодаря.
"Ел Ей на фокус" е чудесно предаване.
Тематиката и форматът ми харесват. Ще бъде страхотно.
Ще харесаш Пол Стивънс. Много е добър. - Горя от желание да започна.
Доктор Халъм.
Кога ще пристигнат? Благодаря.
Обажда се доктор Халъм. Подгответе за сърдечна трансплантация Мари Дюпре.
Добро утро, Мари. Как си? - Страх ме е, доктор Ейч.
Това е напълно естествено.
Имам добро предчувствие. Толкова дълго чака. Не се съмнявам в добрия изход.
Сърцето ми пристигна ли? - Пътува насам.
Доктор Ейч, вярвате ли в живота след смъртта?
Мари, вярвам в живота. Вярвам в твоя живот.
Ще бъда тук през цялото време, докато излезеш от упойката. Ясно?
Да.
Ето моята концепция:
Сегментите са три, всеки ще направи по един, а третият ще го работите заедно.
Звучи интересно. Какво ще кажеш, Пол? - Според мен е тъпа идея.
Така ли? - Предаването е магазинно, Рей.
Всяка част си има свой стил, а и сътрудничеството ражда посредственост.
Да. Какво?
Идвам. Извинете ме, връщам се след малко.
Явно не ти е приятно, че съм тук. - Правилно.
Ще ми кажеш ли защо?
Отнемаш ми половината шоу. Това не е ли добра причина?
Ако мислиш, че ще ме изместиш, много се лъжеш.
След като ще работим заедно... - Нека изясним нещо.
Ти ще седиш до мен. Няма да работим заедно. Не те харесвам, не ми трябваш.
Наистина не знам защо те наеха. Върши си твоята работа, а аз - моята.
В твой интерес ще е, да стоиш настрана.
Чувстваш се застрашен, нали?
Днес изглеждаш прелестно. - Глупости. Казваш го просто така.
Не. Поне десет души ми казаха, че приличаш на майка си.
И двамата знаем, колко хубава беше тя.
Вече не мислиш за нея, нали?
Напротив. Бракът с Мел не може да промени това. Но мама си отиде.
Керъл.
Мел! Изглеждаш божествено.
Платонична връзка, а? - Много се радвам, че дойде.
За нищо на света не бих пропуснала сватбата ти.
Плачеш ли? - Не. От проклетия смог е.
Не е ли крайно време тя да се оттегли?
Да, но темата е малко деликатна. Ще стигнем и до нея.
Стигни до нея, преди тя до теб. - Да.
Става дума за приятеля ми Кайл. Той е висок, красив и е в тенис отбора.
Звучи обещаващо. Друг?
Стига, Джес. Колко още момчета ти трябват?
Винаги съм искала да имам по-голям брат, за да ме урежда с приятелите си.
Вече си имам такъв и ще наваксам загубеното време.
А теб да запозная ли с приятелите ми? - Не е смешно.
Недей така, аз само се шегувах. - Не ми е до шегите ти.
Какво има? - Нищо.
Вал! Почакай.
Какво става? Защо плачеш?
Бременна съм.
Какво е кръвното й? Задъхва ли се?
Тъпо е, мамо. Горе няма място за нищо.
Да не споменавам как хърка Вал. Не мога да мигна по цяла нощ.
Скъпа, в момента не можем да направим нищо.
Мати, разкарай това чудо. - Остави го, Пам, не ми пречи.
Забранено е да си играе на масата.
Видя ли? Казах ти. Сам си си виновен.
Какво става? - Всичко е наред.
Не бива да го глезиш. - Не го глезя, той е още малко момче.
Матю, колко пъти да повтарям, че в кухнята не се играе?
Джес, искаш ли да те закарам? - Да.
Къде е Вал? - Облича се. Успа се.
Пак ли?
Чао.
Добре. Ще дойда до 15 минути.
Трябва да отида до болницата. Мати!
Татко, ще ме закараш ли? - Побързай!
Пам, аз не съм ти враг. - Не съм казала това.
Виждам, че нещо те измъчва. Ако искаш, някой път да поговорим?
Как си? - Добре.
Мина ли ти? - Да.
Приятел ли си ми? Добре.
Така, внимателно. Браво. Придържам те. Готово.
Отхвърлям сърцето.
И при другите е така, но обикновено е обратимо.
Така ли? - Стига! Що за поведение е това?
Чувствам се адски странно.
Все едно нещо тотално не е наред.
Ще оживея ли, доктор Халъм? - Мари, безпокойството ти е нормално.
Това е симптом, не предчувствие.
Ще ти влеем доза стероиди, циклопорин и ще ти стане по-добре. Разбираш ли?
Донесохте ли снимки от сватбата?
Виждаш ли така?
Мел е толкова красива. А това сте вие...
Ето ги и дъщерите й. И вашите деца.
Какво хубаво семейство.
Аз все още съм девствена, представяте ли си?
Мари! - Все си правя планове за бъдещето.
Все си мисля, че ще заживея нормално, като другите хора, и все не става.
Искам да кроиш планове за бъдещето, защото ще се оправиш напълно.
Защо не е готов? Сценарият ми трябва за днес следобед.
Пол каза, че днес няма да идваш. - Какво?
Каза, че днес си взела почивен ден, че имал интервюта да печата.
Сценарият ти можел да почака. Грешката е моя.
Трябваше да ти звънна. Извинявай. - Спокойно, Хелън, сега го напечатай.
Така. Кога е съвещанието? - То беше рано сутринта.
Какво безобразие! - Мел, той каза, че...
Знам, че днес няма да идвам.
Хелън, да се разберем за нещо... - Не е нужно. Разбрах всичко.
Ако не го кажеш ти, нищо не съм чула. - Благодаря ти.
Госпожо Хан, бихте ли...
Какво правиш? - Прибирам някои снимки.
Тези са на мама. - Знам, местя ги в офиса на баща ти.
Не можеш! Дай ми ги! - Пам, престани!
Върни ги на мястото им! - Няма!
Казах да ги върнеш!
Нямаш право. - Имам всякакво право.
Този дом не е твой, а мой. Това е домът на мама.
Какво стана? - Нищо.
Пам, върви си в стаята. - Не можеш да ми заповядваш.
Веднага си върви в стаята, или няма да излизаш цяла седмица.
Не бива да й крещите така. - Госпожо Хан, не се месете.
Чакам!
Вижте какво направихте! Спокойно! Памела, всичко е наред.
Госпожо Хан, чухте ли ме?
Пам да си върви в стаята, а вие си гледайте работата. Върви!
Да се маха! Арогантна, безочлива... - Нека говоря с нея.
Не, искам да я уволниш.
Мел, когато Ан умря, госпожа Хан беше единствената, с която Пам говореше.
Те са много близки. Пам още е нестабилна.
Защото Хан я глези и й угажда.
Тя преживява голяма промяна. - Всички я преживяваме.
Време е Пам да се замисли и за другите, освен за себе си.
И искам утре да свалиш онзи портрет. - Кой портрет?
Във всекидневната, на бившата ти жена.
Защо?
Защото това сега е моят дом. Аз живея тук,
а първото, което виждам, като вляза, е нейното лице.
Кажи ми, какво точно те мъчи?
Влязох в къща, в която нямам нищо мое. Всичко е твое и на децата ти.
Из цялата къща има снимки на първата ти жена.
Децата ми живеят като нежелани гости. Икономката ги пренебрегва.
Какво?
Мамо, лошо ми е. - Какво става, Вал?
Струва ми се, че ще...
Господи! Вал? Питър!
Какво стана? - Тя кърви. Повикай линейка.
Дай възглавниците от леглото!
Вал!
Веднага изпратете линейка.
Ще се оправи ли? - Подай ми одеяло.
Не е сърцето. Кръвоизлив. 16-годишната ми дъщеря.
1000, Сърбон роуд, Бел Еър.
Да, незабавно пратете линейка.
Как е тя? - В шок е. Вал, чуваш ли ме? Вал?
В шок от какво? - Не знам.
Във вторник направи аборт.
Какво? - Аборт?
Къде? Кой й го направи?
Татко, ние... заведохме я в клиника в долината.
Бояхме се, че на другите места те познават.
Да не си луд! Можели са да я убият. Защо не ми каза?
Защото... бебето беше мое. - Мили Боже!
Изгубила е доста кръв. Възможно е матката да е перфорирана.
Може да се наложи хистеректомия.
Марк не е толкова глупав. Трябваше да дойдат при мен.
Имаше толкова признаци. Защо не ги видях?
Джес сигурно е знаела, но нищо не каза.
Татко!
Как е Вал?
Още е в спешното.
Съжалявам, мамо. Толкова съжалявам.
Татко, ако знаех, че ще стане така...
Постъпил си егоистично и безотговорно. - Да.
Ние ти се доверихме, а ти предаде мен, семейството и най-вече Вал.
Спа с нея, не я предпази и рискува живота й в някаква мизерна клиника...
Съжалявам. Изглупях, знам.
Питър.
Матката не е засегната. Кръвоизливът е огромен, но няма сериозни проблеми.
Благодаря. - Няма за какво.
Тя ще се оправи. - Слава Богу!
Здравей, миличка.
Много съжалявам, мамо. Не ме мрази, моля те!
Нищо на света не може да ме накара да те мразя. Обичам те!
Не се бой да идваш при мен, когато имаш проблем. Разбра ли? Чу ли ме?
Съжалявам. Много се срамувам. - Скъпа.
Господи! Какво ще правим сега? Ще ги накажем ли, или ще им простим?
Ще го обсъдим ли, или ще си мълчим?
Не знам. Известно време ще е доста трудно. Никой не гледа никого в очите.
Само Мати все ме пита какво й е на Вал. Не знам какво да му отговоря.
Да, ситуацията е деликатна.
Родителите през 90-те...
Операциите са много по-лесно нещо.
Здравей, братле. Какво става? - Докараха Вал вкъщи.
Така ли? - Да.
Здравей! - Здравей!
Как се чувстваш? - Като че ли добре.
Нещо против да поседна?
Вал, много съжалявам за случилото се и...
Трябва ли да го обсъждаме?
Не, не и ако не искаш. - Не искам.
Добре, извинявай. Няма проблеми.
Да ти взема ли филм или нещо такова? - Не, благодаря.
Да ти поръчам нещо за ядене? Мога да взема пица или...
Нищо не можеш да направиш, Марк. Откажи се, разбра ли?
Да. Добре.
Извинявай. Ти не си виновен и не ти се сърдя. Сърдя се на себе си.
Вината не е само твоя. - Напротив, само моя е.
Глупости, нали аз...
Казах ти, че не искам да го обсъждаме. Би ли излязъл, моля те?
Моля те!
Дръпни се!
Смяна!
Какво й вляхте? - Ампула стимулатор и една бикарбонат.
Сърдечна инжекция един милиграм, стимулатор.
Готово. - Дефибрилирай.
Пазете се. 200 джаула.
Дръпнете се.
Нищо. - 100 милиграма лидокаин.
Готово.
Хайде, Мари. Увеличи на максимум.
Мел, може ли да взема колата ти? - И на мен ми трябва.
Твоята къде е? - На ремонт.
Мамо, моля те, говори с Пам. От часове виси на телефона.
Пам!
Мел, познай, падна ми още един зъб. - Така ли?
Мел, имам часове. - А аз среща пред салона.
Моите часове са по-важни от твоята среща, затова аз вземам колата.
Не съм виновна, че колата ти е счупена. Да те закара някой приятел.
Престанете и двамата. Ще вземеш колата и ще закараш Джес.
Ако няма как да се прибереш, звънни да дойдем, разбра ли?
Благодаря ти, мамо.
Вал, искаш ли списание или нещо друго? - Не, благодаря.
Да вървим, Джес.
Мел, викаш ли ме? - Свърши ли с телефона?
Да. - Вал, може да се обадиш.
Сега дай да видим зъба.
Огромен е, нали? Гледай, оттук падна.
Питър. Добре, че си дойде.
Пам не излиза от стаята си, Вал още е депресирана, Марк закъснява от уроци.
Какво е станало?
Днес изгубих Мари Дюпре. - Питър, толкова съжалявам.
Артериите й не можаха да захранят сърцето.
Представям си какво ти е. Тя беше много специална за теб.
Обещах й, че ще се оправи, а и дадох само три нещастни месеца.
Ти направи всичко възможно. Мари го знаеше. Без теб нямаше да има и тях.
Искам да остана сам.
Ще вечеряш ли? - Не съм гладен.
Мога ли да помогна с нещо? - Просто ме остави сам.
Гади ми се, боли ме главата, понякога ми се вие свят.
Онзи ден щях да припадна в офиса.
Каза ли на Питър? - Не, не исках да го тревожа.
Напоследък той е под голям стрес и не исках да го притеснявам безпричинно.
Всъщност, нека това посещение да си остане между нас.
Добре, Мел. Както кажеш.
Защо не ми каза, че си болна? Максин Ричмънд е звъняла.
Мислех, че е за мен и се обадих, а сестрата ми каза, че са те изследвали.
Не исках да те тревожа.
Скъпа.
Ти си ми съпруга. Трябва да ме тревожиш.
Нямаше как, Питър. След смъртта на Мари, ти ме избягваш.
Много съжалявам.
Беше толкова отчужден. Не сме говорили от дни.
Чувствах се толкова самотна. Просто не знаех как да те заговоря.
Кажи ми, какво ти е? Какви са симптомите?
Говорих с Максин. Знам какво ми е.
Бременна съм. - Какво?
Сигурна ли си? - Сега само това ни липсваше.
Откога си бременна? - От 6 седмици.
Господи!
Не знам как е станало. Толкова внимавах.
Скъпа, това не е трагедия. Ще си имаме бебе!
Не можем да се справим с петте деца, които имаме.
Ще е хубаво да си имаме бебе. - Да не си откачил?
Говорим за нашето бебе. Твое и мое.
Представяш ли си ако е момиченце...
Вече имам две. Искам момче. - Съгласен съм и на момче.
Не мога да повярвам, че го обмисляме сериозно. Така ли е?
Да. - Ние сме откачени. Напълно откачени.
Не. Ние сме благословени. Ние сме големи късметлии.
С майка ви имаме чудесна новина.
Ще имаме бебе.
Това е най-отвратителното нещо, което съм чувала.
Планирахте ли го? - Не, но се радваме.
Не е ли опасно на твоята възраст? - Марк, аз съм само на 38.
Момент, ние не ви искаме разрешение. - Мисля, че е ужасно. И вие сте гадни.
Ще отида да я видя.
Мати? - Мразя бебета.
Не е вярно. Не искаш ли да учиш твоето братче или сестричка на разни неща?
Не. - Много лошо, младежо,
защото ще си го родим! - Тогава мразя и вас.
Дотук с добрите новини.
Случайно Пам и Джени да са у вас? Не са ли?
Да, опитвам се да я намеря. Няма проблем, ще я намеря. Благодаря.
Да сте виждали Пам? - Не.
А да знаете къде е отишла днес? - Не.
Вал.
Вал, искам да поговорим за минута. - Нямам какво да кажа.
И двете сте адски нечестни.
Скоро абортирах, а ти ще раждаш бебе. Как очакваш да реагирам?
Тук няма ли достатъчно деца, мамо? И сега рядко те виждаме.
А какво ще стане като се появи още едно?
Аз съм най-обикновен човек. Правя всичко възможно.
Госпожо Хан, какво готвите? - Бьоф Строганов.
Казах ви, че сега ми се гади от това. - Но е сред любимите на доктора.
Пам!
По дяволите, върни се. Пам!
Пам, къде беше? - Не е твоя работа.
Определено е моя, щом ми звънят, че си избягала от училище.
Памела!
Мел, какво правиш тук?
Отказвам се, Питър. Предавам се. - Какво е станало?
Не ме питай. Казвам ти го от месеци, но ти не ме чуваш.
Знам, че Пам е избягала от училище. - Не става дума само за Пам.
А за твоите деца, моите деца, госпожа Хан, дори и ти.
Изморих се, Питър. Писна ми. Нещата трябва да се променят.
Мислех, че се променят. - Не разбираш, нали?
Аз правя промените, а твоят живот си е същият.
Преместих се в нов град, нова къща, на нова работа, не съм вече независима.
Приех три заварени деца.
Даже ще имам бебе, което не съм сигурна дали искам.
Искаш да абортираш? - Ти искаш ли?
Какъв е истинският проблем? Да бъдем искрени.
Бременността застрашава ли кариерата ти?
Какво? - Тя е на първо място, нали?
Не вярвам на ушите си. - Кажи ми.
Парите имаме. Дори не обичаш работата си. Само се оплакваш от Пол Стивънс.
Повечето жени с пет деца искат да си стоят вкъщи.
Като Ан ли?
Ан беше необикновена майка и съпруга. - А аз не съм.
Не можеш да огрееш навсякъде, Мел. Никой не може.
А каква е твоята роля в семейството докторе-баща?
Виждаме те само когато някой е болен или кърви.
Тревожиш се за Пам, но колко време прекарваш с нея?
Знаеш ли, че филмът на Марк спечели награда? Гледа ли го?
Говорил ли си някога сериозно с Вал или с Джес?
Прав си, че не мога да съм навсякъде. Писна ми да го очакват от мен.
Няма да стоя вкъщи, защото не поемаш твоята отговорност за семейството.
Поех отговорността за всички и всичко, но никой не го оценява. Никой.
Какво значи това? - Означава, че се махам оттук.
Просто си тръгваш? - Точно така.
Постави се на мое място, да видим дали ще ти хареса.
Най-важното е дали още го обичаш?
Разбира се, че още го обичам. Но не знам, дали това е достатъчно.
Чудя се, как може толкова чувствителен към пациентите си човек,
да не забелязва жена си?
Да, донякъде е депресиращо.
Просто имах чувството, че съм невидима.
Керъл, опитах се да бъда съвършена за него, децата, в работата...
Колкото и да се стараех, все не се получаваше.
Може би проблемът е в мен. Може би не ставам за съпруга.
Стига, миличка!
Не се самообвинявай. Ти даде всичко от себе си.
Той май не знае къде е тя.
Здравейте! - Здрасти!
Здрасти! - Здрасти!
Може ли да вляза? - Да, разбира се.
Тате, Мел ще се върне ли? - Разбира се.
Кога? - Скоро.
Колко скоро? - Той не знае, Мат. Престани!
Марк.
Няма проблем, Мати. Ела тук.
Точно така.
Мислиш ли, че тя е добре, Питър? - Убеден съм.
Тогава защо не ни се обажда? - Защото не иска да говори с нас.
Май здравата я оплескахме, нали, татко?
Не искам да се самообвинявате. И аз не бях на висота.
Аз съм виновна, нали?
Определено помогна, но...
Не си само ти виновна. И аз бях ужасна... към доста хора.
Трябва да си признаем, че бяхме отвратителни. Мама с право си тръгна.
Въпросът е как да я върнем?
Всяко зло за добро, докторе. - Нима?
Мястото й не беше тук. Тя не въртеше къщата като госпожа Халъм.
За ваше сведение, сега Мел е госпожа Халъм.
Ако имате проблем да приемете това, потърсете си друга работа.
Докторе, нямах предвид, че... Просто...
Госпожо Хан, две месечни заплати достатъчно обезщетение ли са?
Моля ви, съберете си багажа и утре си вървете.
Лека нощ.
Момент.
Питър! - Керъл ми каза къде си.
Може ли да вляза? - Разбира се.
Ще седнеш ли? - Да.
Как си? - Била съм и по-добре.
Как са децата? - Липсваш им.
Дори на Пам.
На мен също.
Мел.
Държах се егоистично и нечестно.
Очаквах да се нанесеш и да поемеш задълженията на Ан.
Не се съобразих с нуждите ти или с това каква си.
Мислех, че...
Мислех, че, понеже те обичам, мога да...
да поискам да зарежеш всичко.
И ти го направи.
Това не е израз на моята любов, то само доказа твоята.
Ела си вкъщи, Мел. Дай ни още един шанс.
О, Питър!
Махнах портрета на Ан. Уволних госпожа Хан.
Браво!
Взех си свободна седмица, защото най-много искам да съм с теб.
Мамо! - Майко!
Много ми липсваше. - И на мен.
Добре дошла! - Благодаря!
Мати, Пам, внимавайте. Хайде, мамче.
Как ти се вижда? - Ще стане идеална.
Бригадирът каза, че можем да влезем на първи ноември.
Имам и по-голяма изненада. - Каква?
Кажи! - Няма.
Добре.
За новата къща ще ни трябва икономка. Тя ще пристигне всеки момент.
Но... нали каза, че ще го обсъдим. - Не се сдържах. Просто не можах.
Тя е тук.
Ракел!
Госпожо Мел!
Какво правиш тук? - Докторът ми се обади и каза:
Ракел, госпожа Мел затъна до гуша от работа. Има нужда от теб.
И ето, аз дойдох. - А близките ти?
Имам сестра в Куинс и братовчедка в Бронкс,
но истинското ми семейство е тук.
Света Богородице, направо е грамадна!
Това ще е дневната. Ела тук. Тук ще е банята.
Ракел! Ела да ми видиш стаята.
И моята! - Върви, разгледай я цялата. Идва.
Щастлива ли си?
Поне веднъж всичко върви по план.
Не точно...
Какво има? Добре ли си? - Започва се.
Благодаря ти.
Какво е, татко? Кажи!
Момиче ли е? - Татко, кажи какво е?
Ето дъщеря ви, госпожо Халъм.
Може ли да я видим? - Много е красива!
Наистина!
А ето и синът ти.
Страхотен е. - Защо не ни каза, че са близнаци?
Не мога да повярвам. - Браво на теб, мамче.
Само го погледнете.
Много е сладък!
Върхът е. - Това се казва изненада.
Добре се справи, мамче.
Благодаря ви, че бяхте с нас.
Надявам се, че сте се смели, плакали и истински забавлявали.
Лека нощ и ви благодаря, че гледахте филма!
Субтитри: helyg Escape-bg. net