Reklámozza a termékét vagy márkáját itt,lépjen velünk kapcsolatba www.OpenSubtitles.org még ma
BOCS, HOGY SZERETLEK!
Minden ember igaz szerelemről álmodik.
Életünk minden zegzugában azt keressük éjjel-nappal.
Előfordul, hogy rátalálunk, és olykor sajnos elveszítjük.
De honnan lehet tudni, hogy a lelki társunkat találtuk meg?
Egyesek felismerik első látásra.
Másoknak évek kellenek, míg rájönnek, hogy végig ott volt az orruk előtt.
De a legtöbben csak akkor veszik észre, mikor már kicsúszott a kezük közül.
Ilyenkor nincs más hátra, mint jó mélyet lélegezni és várni.
Kivárni a szükséges időt, míg visszatér.
Mert a szerelem olyan, mint a mágnes.
Ha valóban igaz,
csak idő kérdése, és újra összetereli a két lelki társat.
Pontosan ezt teszi most Alessandro Belli. Álex.
Vár. Várja a lelki társát.
Néhány hónapja azt hitte, megtalálta.
Álex egy buliban találkozott Elenával. Mindketten 33 évesek voltak.
A szerelem hirtelen fellobbant, és hamarosan összeköltöztek.
Szeretettel és áldozatok árán felépítették a kapcsolatukat,
amelyről azt hitték, örökké fog tartani.
Meglepetés!
- Mi ez? - Egy matrjoskababa.
Az orosz anya. A nagy és összetartó család jelképe.
Az anya egy kislánynak ad életet,
aki egy másik leányt szül.
És így... egy családot alkotnak.
Aznap Álex úgy érezte, új időszak kezdődik az életében.
És úgy is lett. A szerelemben kettő meg kettő nem mindig négy.
És sosem lehet tudni, mi rejlik a döntések mögött.
Szia, drágám!
Elena, itt vagy?
Mikor megkérte a kezét, Elena rájött, hogy képtelen elkötelezni magát.
Összepakolt, és elmenekült a közös lakásból.
Álex úgy érezte, összetörték a szívét, és még csak feljelentést sem tehet.
Így kezdődött élete legrosszabb időszaka.
Két hónap fájdalom és emlékezés.
Ennyi idő alatt egyetlen tisztességes ötlete sem támadt
a reklámcégnél, ahol dolgozott.
Ilyenkor nem fogadod el, hogy elhagytak.
Még a legjobb barátaidnak sem vagy képes elmondani.
Főképp, mert mindegyikük boldog házasságban él.
Mikor elhagy a szerelmed, megpróbálsz két kézzel belekapaszkodni,
és reméled, hogy a szíve még mindig a tied.
De a szívnek vannak láthatatlan lábai.
17 évesen a kapcsolatok más frekvencián rezegnek.
Mivel az érett kor nyomása még nem ért el hozzád,
mindent beleadsz a szerelemért, és nem gondolsz a következményekre.
Ha nem hiszed, kérdezd meg ezt a négy lányt itt!
Ők a Hullámlovasok. Így nevezték el magukat, mikor elkezdtek együtt lógni.
- Helló, mizu? - Jaj, de jó, köszi!
Ez tök fárasztó! Megint ki akarja dumálni, hogy milyen volt az első szex.
- Már megint? Te beteg vagy! - Én kezdem.
- Az enyém 3 éve volt. - Igen, 15 éves korodban.
Egy piros bőrüléses kabrióban, totál kész voltam!
Nem akartad volna inkább ágyban, virágokkal és sok gyertyával?
De, a ravatalozó stílus!
Nem, Diana, ez csak szex, nem számít, hogy hol és hogyan.
- Te jössz! - Én? Az enyém sokkal klasszikusabb volt.
Jó tudjuk, de meséld el!
Kivettünk egy szobát egy jó helyen. Tökre izgultunk...
- Olyan cukin bánt velem! - Nézd, az emlegetett szamár!
- Ágyba hozta a reggelit. - Tényleg? Azt nem hiszem!
- Mi van? - Megyek. - Máris? Most jöttél!
Ez dögunalom. Dobsz egy SMS-t, ha hazaértél?
- Igen. - De küldjél! - Jól van na!
- Na csá! - Csá!
- De fárasztó vagy! - Tök uncsi, mint a 40 évesek.
És a tied milyen volt, Diana?
Hadd halljuk a nagy sztorit!
- A nagy csodát! A szűz felemelkedése! - Hé, ne szemétkedj!
- Nagyon vicces! - Hagyd már!
- Te nem úszod meg. - Saturral volt fent náluk.
Nem számít, tudjátok, mi lett a vége.
- Nekem szerelem kell, egy igazi férfi. - Igazi férfi!
- Egy igazi férfi! - De gyagyásak vagytok!
Úgy 40 körül már félsz a szerelemtől.
Meggyőzöd magad, hogy nem érezhetsz ugyanazzal a hévvel,
ha azt akarod, hogy a csalódások ne fájjanak annyira.
Álex, mi a fene van? Szedd össze magad, ne csak ők játsszanak! Gyerünk!
- Hogy viseled? - Mit? - Hogyhogy mit? Az Elena-ügyet.
Madridba ment pár napra a szüleihez.
Alig látunk, aggódunk érted.
- Persze, sokat dolgozom. - Na persze!
Ne már, mi van veled? Gyerünk!
- Felipe! - Mi van?
- Gyere, szivi, holnap korán kelünk. - De korán van! - Ja, de korán kelünk.
Megyek!
Nézd meg, ez a két vén szatyor! Kettő egy ellen?
Mi van?
Mi van? Játszunk vagy nem?
Nem értem. Háromszor hívtam Cristinát, és nem veszi fel.
- Enrique, ne kezdd! - Másképp hordja a haját. - És?
Állandóan új cipőt vesz! Álex!
Új cipőt! Van valakije. Tuti megcsal!
- Ha annyira aggódsz, keress egy magánnyomozót. - Gondolod?
- Hát... - Csak ugratlak. Az istenit, csak vicc volt!
Álex, vagy játszunk, vagy nem foglalok többet termet!
- Mi bajod van? - Akkor jövő héten!
- Sziasztok! - Szia, Enrique! - Te jó ég!
- Mit mondtál nekik Elenáról? - Én? Semmit!
Egy ügyvéd állandóan hazugságok közt él.
Ez nem hazugság. Nem szakítottunk, hányszor mondjam?
- Akkor mi van? Mesélj! - Semmi.
Szünetet tartunk.
Jaj, Elena, Elena! Felejtsd el!
Gyere bulizni ma este! Három dögös orosz modellel találkozom.
- És Susana? - Susana? Otthon van a gyerekekkel. Mert?
Kösz, nem. Holnap fontos értekezletem van.
Csak van egy kis gond.
Nem tudom hova vinni őket.
- Hozzám nem jöttök! - Haver, könyörgöm!
- Egy gyors menet, és ott se vagyok. - Nem.
Észre se fogod venni, hogy ott voltam. Kitakarítok!
- Csönd lesz reggel, csinálok reggelit. Légyszí! - Mondom, nem. Unalmas vagy!
Igaz barát!
- Kezd egy kicsit uncsi lenni. - Hazamenjünk?
Csajok, imádom ezt a számot!
Niki! Hova mész?
Játszom a Catwalkban, gyere el, és utána járunk egyet.
- De nem vágod? - Mit? - Már nem járunk.
Vége, fin, kaput, bye-bye, Arrivederci!
- Arrivederci! - Ne mondd, hogy túl vagy rajtam, nem áll jól!
- Hagyjál! - Na jó, a te bajod!
Mióta nem járunk, tök gáz vagy.
- Ne haragudjatok, rossz passzban van. - De ennyire?
- Csajok, én hazamegyek. - Ne már! - Dehogy mész!
- Nem, tényleg, lányok... - Mit foglalkozol ezzel a köcsöggel?
- Elvette a kedvemet az egésztől. - Akkor holnap találkozunk.
- Majd csörgünk! - Én keresek egy igazi férfit.
Az emlékek kényelmetlenné teszik a párnákat, és elnyújtják az éjszakákat.
Niki! Niki!
Minden nap ugyanolyan, míg várod, hogy újra fellobbanjon a láng.
Hogy újra nevethess, szaladgálhass, élvezhess minden egyes percet.
Egyszóval: újra szerethess.
- Jó reggelt! - Jó reggelt! - Hali, tökmag!
- Mi van, nem reggelizel? - Nem, kurva késő van!
- Ne beszélj így, Niki! És óvatosan a motorral! - Ne fárassz!
De mi a szerelem? Van szabálya? Képlete? Receptje?
Megtalálható egy térkép vagy használati útmutató alapján?
Vagy minden véletlen, és csak ki kell várni,
míg a szerencse utadba küldi az ideális személyt?
- 10 percen belül kezdünk, hol vagy? - Mindjárt ott.
- Jól vagy? - Te hülye vagy?
Ne, ne vedd le!
Megölhettél volna, vagy még rosszabb, nyomorékká tehettél volna!
- Nem adtad meg az elsőbbséget! - Micsoda? - Mi van? - Fáj a könyököm.
- Tudod mozgatni? - Igen, tudom.
Jól van.
Az istenit! Nézd meg az oldalát!
- Te a kocsidon izgulsz? Nézd meg a robogót! - Emeljük fel!
- Óvatosan! - Olyan vagy, mint apám!
- Mindig a tied az utolsó szó? - Most meg a nagyapám.
Igen, mindig a tied.
Tessék!
- Menjünk! - Mit csinálsz?
- Így nem tudok motorral menni, be kell vinned a suliba. - Lehetetlen.
- Elkések egy értekezletről. - Én igazolatlant kapok, én nyertem.
- Menjünk! - De tényleg sietek! Ha akarod, hívunk egy taxit.
Taxit?
Inkább a zsarukat, hogy tegyenek igazságot.
- És mentőt, mert nagyon fáj a nyakam. - A nyakad?
Na, beszállás!
Indulás!
Imádom ezt a számot! Hallod, tök tuti kocsid van!
- Neved? - Alessandro Belli.
- Elnézést, a lábad! - Mi? - Vedd le a lábadat!
- Köszönöm! - Nemzetiség? - Olasz.
Alig van akcentusod.
- 15 éves koromban jöttem ide. - Életkor?
- Azt is kérdezi? - Negyven...
- 37. Mit negyven... - Ne csináld már!
- Mondom, le a lábakkal! - De uncsi vagy!
Na jó, lássuk, mit szólsz hozzá!
Beírtam, hogy figyelmetlen voltál, nem adtál elsőbbséget és elütöttél.
Miért nem írod hozzá, hogy pisztoly volt nálam, és majdnem lelőttelek?
Te nem adtál elsőbbséget!
Kivéve, ha...
- Mi? - Ha az volt a terved, hogy megismerj engem.
- Na persze! Látod, micsoda terv! - Nagyon romantikus lett volna!
Az ott az iskolám!
- Hány éves vagy? - 18.
Majdnem.
Tessék! Nem volt időm befejezni.
Itt a névjegyem a biztosítási ügyintézéshez.
Alessandro Belli, kreatív igazgató.
- Ez egy fontos állás! - Igen, nagyjából.
Ha tudtam volna! Leszedhettelek volna. De buta vagyok!
- Húzd le! - Mi van? - Amúgy én Niki vagyok.
Csak simán, nem Nicole vagy Nicoletta.
Csak Niki.
Nem fogsz egykönnyen megszabadulni tőlem. Szia!
- Jó reggelt, Olga! - Jó reggelt, Álex!
Szia, Andrés!
- Várnak rád! - Többen?
- Sajnálom, gondom akadt a kocsimmal. - Semmi baj, jó kedvem van.
- Hogy vagy? - Jól, és te? - Köszönöm, én is.
Most jelöltem Marcelót a legjobb kreatív igazgató díjra.
- Gratulálok! - Én vagyok minden idők legfiatalabb jelöltje.
Álex volt az a fénykorában.
Ugye, Álex? Na jó, térjünk a tárgyra!
- Mi van ebben a dobozban? - Minden.
Semmi?
Pontosan, Álex. Minden.
Minden, ami minket érdekel.
A La Luna parfüm, a cégünk jövője.
A japánok kétéves szerződést ajánlanak,
és kizárólagosságot minden La Luna termékre.
- Szabad? - Persze!
Próbáljátok ki, szagolgassátok, éljetek vele, kedveljétek meg!
A jövő hónapig más gondolatotok se legyen, mit ez a parfüm!
Friss, fiatalos ötleteket akarok, és...
Elnézést! Igen?
Szóval híres vagy!
Reklámokban, újsághirdetésekben szerepelsz.
"A hirdetés találjon szíven!"
Nem rossz, Alessandro Belli! Egyáltalán nem rossz.
- Elnézést, kivel beszélek? - Niki vagyok. - Niki? Milyen Niki?
Hogyhogy milyen Niki? A csak Niki, akit majdnem megöltél ma reggel.
Ja, vagy úgy! Most nem tudok beszélni, később visszahívlak.
Ne, várj, gyere értem ma, mennem kell a szerelőhöz. Most beszéltem le.
- Nem, nem tudok! - Dehogynem!
Összetörted a robogómat, tartozol nekem! Szia! 1-kor!
Sajnálom!
Nézd, Álex! Tudod, hogy szűk a keret,
csak egy kreatív igazgatót engedhetünk meg magunknak.
- Tessék? - Aki megszerzi a kampányt, az marad.
A másiknak mennie kell.
Munkára!
- Viszlát! - Köszönöm, Marcelo!
Ezt mire véljem?
Álex, Álex!
Nagyon fontos ügyfél,
- hónapok óta egy rendes ötleted sincs. - A kreativitás nem matematika.
Nem a kreativitásról van szó.
Bejössz, leülsz az irodádban, és elveszel a végtelenben.
Nekem kreatív igazgató kell, nem egy szellem!
De azt ugye még tudod, hogy az összes díjat együtt szereztük?
Én vagyok a legjobb, akivel valaha dolgoztál.
- Ne izélj velem, Leo! - Bizonyítsd be, hogy még mindig az vagy!
Mutasd meg!
Szedjétek össze az elmúlt 2 év összes parfümkampányát!
És a La Luna összes eddigi munkáját!
Mindent ma délutánra. Megértettétek?
Gyerünk, munkára!
Arra gondoltam, év végén elmehetnénk négyesben hátizsákkal beutazni Európát!
- Mit szóltok? - Nekem jó. - Szuper!
Ne beszéljünk róla a felvételiig!
Erica! Mi van?
- Hogyhogy mi? - Hánykor értél haza? - Jorge, mikor végeztünk.
- Nem küldted az üzit! - Elfelejtettem.
- Ne már, tökre aggódtam! - Néha kicsit túlpörögsz!
Dehogy is, egész éjjel...
- Segíthetek? - Persze!
- Mit kérsz? - Müzliszeletet.
- Tegnap végül hamar hazamentél. - Igen.
- Köszi! - Szivi!
- Gyerünk, mi volt? - Mit akart? - Semmit. - Semmit?
- Kicsit dumcsiztunk tegnap este. - Hallod, Niki?
- Tegnap este dumcsiztak kicsit. - Gyagyás! Na húzzunk!
Mi van?
Aminek lennie kell. Sziasztok!
Bementünk a diszkóba, csomóan voltak, és a zene...
Késtél!
Vedd le a lábad! Onnan is!
- Hol van a szerelő? - Milyen szerelő? - Hogyhogy milyen szerelő?
- A te szerelőd! - Ja, a szerelő?
- Bezár ebédidőben, mint minden szerelő. - Akkor?
- El kell vinned ebédelni. - Nem, lehetetlen!
Ne legyél már kocka!
Nem kreatív igazgató vagy? A friss levegő majd inspirál.
Enni meg kell.
- Az ott, balra! Parkolj le ott! - Ott nem lehet parkolni.
- De lehet! - Nem lehet! - Bármibe lefogadom!
Nem látod, itt nem lehet parkolni!
De csak egy perc! Fogjuk a pizzát, és már itt se vagyunk.
- Nem lesz semmi. - Veled sosem lehet tudni. Elállok.
Az utolsó fizet!
Nem fogok szaladgálni a belvárosban! Felejtsd el!
Mi van? Túl öreg vagy hozzá?
Milyen pizzát kérsz?
A kis mocsok!
Mi van?
Köztünk minden olyan tökéletes!
Mit jelent az, hogy tökéletes? Nem!
Mit jelent az, hogy köztünk?
Annyira különbözünk, hogy még a végén egymásba szeretünk!
- Te aztán nem kertelsz! - A világ így is elég kétszínű, én egyenes vagyok.
- Ki az, a pasid? - Az anyám.
Meglátod, jönnek a szokásos kérdések. Mikor jössz, hol vagy és kivel.
- Szia, anya! - Mikor jössz? - Nemsokára. - Hol vagy?
- A belvárosban sétálgatok. - Kivel? - Olival.
Kicsit tedd le! Olival? Furcsa, Olinak nem edzése van ma?
Aha, nem... akarom mondani, hogy eddig Olival voltam.
- És most kivel vagy? - Összefutottam egy haverommal.
- A fiúddal? - Nem, anya! Mondtam, hogy már nem járunk.
- Nem ismered. - És mikor mutatod be? - Mit tudom én, majd megismered!
Jól van. Figyelj, Niki, tanulnod kell a felvételire!
- Ne maradj sokáig! - Oké! - Puszi, szia!
- Szia, drágám! - Szia!
- Szerintem a lányodnak új fiúja van. - Neked van barátnőd?
Nem hiszem, hogy a te dolgod, de nincs. Most hagytak el.
Te vagy az első, akinek ezt így mondom el. Kertelés nélkül.
Mikor volt?
- 2 hónapja. - Akkor már ideje túllépni, nem?
- Jó, de nincs kedvem róla beszélni. - Oké! Akkor beszélek én.
Biztos szép volt, de ha vége, akkor vége.
Fogadd el! Ez az első lépés a szabadság felé.
Mi van?
Ne, ne! Tiszta hülye vagyok! Emeletes barom!
Mondtam!
Ne nézz így rám! Te vagy a felelősségteljes felnőtt!
- Miért hallgattam rád? - Ne emlékeztess rá!
- Hallani sem akarom! - És...
Állj, állj! Itt lakom.
- Ez? - Igen.
Ha összeadom, mennyibe vagy eddig...
a biztosításikategória-esés, a büntetés, a darus kocsi, a baleset,
akár vehettem volna neked egy új motort!
De az tuti, hogy tök rég volt ilyen izgi napod!
- Ugye? - Izgi volt, igen.
- Az istenit! - Mi van? - A szüleim! - Hol?
Ha meglátnak, baj lesz!
Az biztos, ha így látnak meg! Várj!
Most már elmentek.
Kösz, hogy elhoztál!
- Még el kell vinned a szerelőhöz. - Majd meglátjuk!
Persze, meglátjuk! Szia!
- És megint ki fogja menteni Elenát? - Hagyd már, elég rosszul viseli!
Az igaz, a tegnapi kosár után Pedro egész éjjel vele maradt. Ugye, drágám?
Egész éjjel bőgött. Nem tudtam otthagyni.
- Totál kivan! - Szegény! - Ott jön, egy szót se!
- Ez de kínos! - Nyugi!
- Helló, srácok! - Szia! - Hogy vagytok? - Jól.
- Bocs a késésért, rémes napom volt! - Nem gond! - Mi is most jöttünk.
- Rendeltetek már? - Igen. - Nem. - Igen.
Nem tudtuk biztosan, hogy Elena jön vagy sem...
- Mi van? - Hagyd már!
- Rendelünk még bort? - Igen. - Ez nem túl jó!
- Kérünk még egy üveg vöröset? - Elena elment.
Szakítottunk.
Most megleptél, ezt nem vártam.
Szép volt, jó volt, de ha vége, akkor vége.
El kell fogadnom. Ez az első lépés, hogy...
jobban legyek.
- Igen. - Igen. - Ha bármire szükséged van...
- Jól vagyok. - Akarsz hazamenni? - Tényleg jól vagyok.
Volt egy rossz időszakom, de jobban vagyok. Már nem gondolok rá.
Szia!
- Jók, mi? - Találnunk kell valami jobbat.
És ha egy meztelen nő fürödne egy szürrealisztikus tóban?
- Csak a holdfény világítaná meg. - Túl absztrakt.
És egy modell mezítláb sétálna rózsaszirmok közt a holdfelszínen?
Nem, valami modernebb kell.
Megvan! Egy párizsi tetőtérben
egy lány nézi a holdat egy torz távcsövön keresztül.
Mint egy némafilm. Mit gondoltok?
- Nekem tetszik. - Bejöhet.
Szarban vagyok.
És egy hold a háttérben? Ahogy feljön a horizonton.
NIKI: NE FELEDKEZZ MEG RÓLAM! NIKI: 1-KOR VÉGZEK.
ÁLEX ÍR
ÁLEX: MA NEM TUDOK.
NIKI KÉPET KÜLD
ÁLEX ÍR
ÁLEX: MEGYEK!
Na jó, srácok, én megyek!
- Ma sem bent ebédelsz, Álex? - Nem, gond van a szerelővel.
A szerelővel? Azzal a kocsival?
Ja, tudom...
- Gyerünk, mert megint bezár. - Kicsoda?
- Hogyhogy kicsoda? A szerelő. - Ja, a szerelő!
- Az egy kicsit odébb lesz. - És ezt csak most mondod?
Különben nem jöttél volna, és el kell vinned valahova.
Nézd, Niki, mégis mit képzelsz? Én itt nyaralok?
- Folyton mérgelődsz. - Nem, nem vagyok mérges.
- Haragszol. - Nem haragszom.
- De haragszol! - Mondtam, hogy nem!
- Mérges vagy! - Igen.
Igen. Mérges vagyok.
- Mi van? - Van fürdőnacid?
- Le a lábakat! - De uncsi vagy!
- Biztos nem próbálod ki? - Biztos.
- Hány éves kortól lesz az ember ilyen uncsi? - 18-tól.
- Álex! - Tessék!
Köszi, hogy eljöttél velem!
- Ne állj ellen a hold illatának! - Nem.
A marketing világában nem használunk tagadó mondatokat.
Jó, megvan.
Éjjeli városkép, és hirtelen...
elered a holdról a parfümeső.
Nem rossz.
De öt éve használták egy kampányban.
Azt hittem, könnyebb lesz.
Ha az lenne, nem lenne rád pénzem.
De talán járhatnál gyakrabban a tengerpartra,
vagy ehetnél tengerparti étteremben.
- Vagy utazgathatnál. - Ehhez mind pénz kell.
És mire jó a pénz, ha nincs időd élvezni?
Ha valami nem tetszik, változtass!
- Szerintem abba kéne hagynod a munkát. - Hogyne! Ez aztán remek ötlet!
Azonnal megmondom a főnökömnek!
A másik csapat kész van. És úgy néz ki, jó.
- Mennünk kell! - De... ne aggódj emiatt!
Bevetjük magunkat a kecódba, és dolgozunk egész éjjel, ha kell.
- Persze, hogyne! - Álex, hagyod hogy segítsek?
- Nem, Niki, nem tudsz meggyőzni. - Ígérem, lesz egy jó ötletem!
Azt mondtam, nem! Nem jöhetsz fel hozzám.
Azt a mindenit!
Ez hihetetlen! Ezek mind nagyon híresek!
- Te csináltad? - Igen.
Zseni vagy!
- Zseni voltam. - Ne marháskodj!
Ez is te voltál?
FELEDKEZZ MEG RÓLA! Igen.
Imádom azokat a melltartókat, csak olyat hordok.
Gondolom, mert sikeres volt a kampány.
Ne légy beképzelt! Sokszor kényelmetlen, így nem hordok. Nincs is rá szükségem.
Igen, persze!
- Van itthon valami innivalód, vagy mi? - Persze! Mit kérsz?
Van rum, gin-tonik,
- vodka, Bourbon... - Egy kólát.
Persze.
- Jéggel! - Jé.. jéggel. Jó.
- Ugye dolgozni fogunk? - Persze, hogy dolgozni!
Mizu, haver? Mi a ami terved a kiselefánt számára?
- Nem, Pedro, nem vagyok egyedül. - Elena visszajött?
- De jó, megyek üdvözölni! - Nem, nem! Dehogy is!
- Szia! - Szia! - A teraszon várlak.
- Viszlát! - Viszlát!
- Egy szót se! - Te mocsok! Hány éves?
- Nem, Pedro, most nem jó. - Tudom, csak mondd meg, hány éves. - Menj már!
Jó, őrzöm a titkodat, te pedig megszervezel egy ebédet a barátnőivel.
Szia!
De mocsok vagy!
- De szép! - Tetszik?
Piacra dobhatnánk ezt az új italt.
Jázminkóla. Hogy tetszik?
Túl bonyolult. Az emberek az egyszerű dolgokat szeretik.
Szerintem meg sikeres lenne. Tök fincsi!
Adsz egy csókot?
Tessék?
Egy csókot.
Nem, Niki, nem. Lehetetlen.
Van a csóknál egyszerűbb dolog?
Nem, csak...
ez túl bonyolult.
Hadd hallgassam meg a szívedet!
- Azt mondja, nem. - Mit nem?
Köztünk nem bonyolultak a dolgok.
Egyszerűek.
Nem-nem!
- Sziasztok! - Szia, drágám!
- Későn jöttél. - Ne haragudj! - Semmi baj, menj aludni!
- Jó. - Jó éjt! - Jó éjt!
- Biztos a titokzatos fiúval volt. - Ugyan, a barátnőivel.
Roberto, ilyen boldog arccal? Mintha csak...
- Ugyan, miket beszélsz? Dehogy! - De igen drágám!
Nem! Nem! Nem!
- Nem emlékszel már a szülői házra? - Mondom, nem!
Ne kívánd a holdat, szerezd meg!
Ez tetszik, bejöhet!
Még ha tagadó mondat is?
Akkor is, ha tagadó.
- Jó éjt! - Jó éjt!
- Ne kívánd a holdat, szerezd meg! - Bejöhet.
Kell egy kép, ami passzol ehhez a gondolatmenethez.
Ne gondolkozz, ne kérj, ne vesztegesd az időt boldogságra vágyakozva!
Légy boldog, ilyen egyszerűen. Ha akarsz valamit, szerezd meg!
- Imádom, tökéletes! - Hajrá, van 3 óránk. Munkára!
- Niki! - Helló! - Hogy vagy?
- Jól? - Igen.
Rajzolj le nekem valamit, egy marketingkampányhoz kell.
- És most ki vele! - Jó, nem bírom tovább!
- Abbahagyjuk, ha bevallod. - Jó, elmondok mindent.
- Álexnek hívják. - Megvolt már?
- Nem. - Hazudós!
- Ez fáj! - Megvolt vagy sem?
- Egy kicsit. - Hány éves?
- Kicsit idősebb. - Mégis mennyivel?
- Sokkal! - Az mennyi?
- 37. - Micsoda?
- 20 évvel öregebb. - Egy vén szivarral kefélsz?
Lányok! Menjetek órára!
De gáz! Nincs egy haverja nekem?
- Az francba már! - Nyugi, biztos jut egy neked is.
- A franc! - És neked is. - Te tök gyagyás vagy!
- Dehogy, szerintem mind nős. - És az miért baj?
Légyszí, mutasd be! Hallod? Mutasd be!
- Nem kerül semmibe. Légyszí! - Jó, majd meglátom.
De vedd elő a ceruzát, mert le kell rajzolnod valamit!
- Mi van még? - Ez hogy tetszik? - Mutasd!
- Nem jó, ez mind túl régi. - Ne mondd, hogy régi, klasszikus.
Klasszikus! Leo vár.
- Kívánjatok szerencsét a fércműhöz! - Sok sikert, Álex! - Kitartás!
- Jó napot! - Jó napot!
Menj csak!
Értem, hogy ügyfele, de nem veszi fel a telefont!
- Megmondtam, nem mehet be! - Mondtam, hogy nagyon fontos!
Én pedig háromszor nemet mondtam!
Sajnálom, nem vette fel a telefont. Ha nincs bejelentkezve, nem mehet fel!
Olga, nyugodj meg, ismerem.
Mit keresel itt?
Ezt a barátnőm, Oli rajzolta. Csak vázlatok, de talán...
Nem, Niki, most nem lehet. Fontos értekezletem van.
Megnéznéd a kedvemért?
Na jó!
Ez meg...?
Ez bejöhet! Van egy tollad?
- Persze. - Nos!
- Hogy tetszik? - Imádom!
Akkor nyomás! Tessék!
- Később felhívlak. Köszönöm! - Hallod-e!
Nem csókolsz meg?
Nem-nem!
- Nem puszit kértem, hanem igazi csókot. - Én itt dolgozom! - És?
Megyek.
Mint látjátok, ki akartam fejezni a hatalmat.
A szabadságot.
Egy utazást.
Nagyon elcsépeltnek tűnt a holddal vagy a textúrájával való ábrázolás.
Túl kézenfekvő, nem?
Megleptél! Ez igen!
Remélem, jó, amit hoztál!
Egyelőre csak vázlatok, de szerintem ezt az ötletet keressük.
Fiatalosak, különbözőek, újszerűek.
Ha vissza akarsz térni a hagyományos...
NE KÍVÁND A HOLDAT, SZEREZD MEG!
Tökéletesek!
Átküldöm nekik, meglátjuk, mit szólnak hozzá!
Tudtam, hogy jól fog jönni a versenyhelyzet!
- Jó! Szuper! - Állj le! - Gyerünk! - Állj le, nem bírom!
Mit mondtam?
Tudom, nem fontos, de mondd meg! Hány éves?
17.
Te jó ég, meghalok! Ezt a mázlit! Mákod van.
- Álex, 20 évvel idősebb vagy. - Tudom, de mellette olyan...
önmagam vagyok. Rég nem éreztem így magam!
- De ez nem bűntény? - Nem, 16 a korhatár.
- Mi van? Ügyvéd vagyok. - Rendben, hogy el akarod felejteni Elenát,
de ne szállj el! Mikor te 42 leszel, ő még egyetemre fog járni.
És ha gyereket akar? Keress valakit, aki megadja, amire szükséged van!
- Carmen be akar mutatni egy szingli kolléganőjének. - Állj le!
Ne hallgass a szentfazekakra! Tedd, amit kell! Ha szerelmes, akkor az!
- Mit gondolsz, van egy barátnője? - Pedro, ne már!
- Mi van? - Gyerünk, játsszunk!
Ennek meg mi baja?
Csoki-, kókusz- és tejszínszagom van. Mit mondok az ősöknek, ha rajtakapnak?
- Hogy összejöttél egy fagyiárussal. - Bolond!
- Mi az? - Ez hol van?
Sok éve egy piacon vettem.
Mikor megláttam, tudtam, hogy az enyém lesz.
Nincs jobb mód önmagad megtalálására, mint elveszni egy ilyen helyen!
A semmi közepén, körül a tenger végtelensége,
és csak a világítótoronyra hagyatkozol.
Nem lenne tök jó?
Micsoda?
Ha abbahagynád a munkát egy kicsit, és elmennél egy világítótoronyba lakni.
Igen, csodás, de... lehetetlen.
Lehet, hogy furán hangzik, de mikor megláttalak, tudtam, hogy te vagy az.
Én? Kicsoda? A világítótorony őre?
Az igazi! Ki lenne más?
- 20 évvel vagyok öregebb. - Na és?
- Tudod, mennyi ilyen van? - Nem is ismerjük egymást igazán!
De én beszéltem a szíveddel, nem emlékszel?
Ez csak idő kérdése. Napról napra történik.
Nem akarom, hogy beleéld magad! Jó?
Na jó!
Van egy ötletem. Kössünk egyezséget!
Jobban megismerjük egymást, és rájössz, hogy nem tudsz nélkülem élni.
És mi lenne az egyezség?
Én segítek a munkádban,
és te segítesz nekem valamiben.
Valamiben. Miben?
A legcsodálatosabb szerelem egy téves számítás.
Csukott szemmel belevetni magad az ürességbe,
ahol a soha szó egyáltalán nem létezik.
Mikor végleg becsontosodtál,
kell valaki, aki ráébreszt, hogy a szerelemben fel kell oldódni.
Szabadnak lenni.
Elég bátornak ahhoz, hogy vakon kövesd az útját,
és nem félni a következményektől.
És így rájössz, hogy az igaz szerelem
az élet folyton ismétlődő őrültsége.
Olyan emlékeket gyárt, melyek örökre az emlékezetedbe vésődnek.
Hát ez?
Álex és Niki forever. Örökké.
Így mikor megint bepárásodik az üveg, nem mérges leszel, hanem rám gondolsz.
Szia!
Hol voltál?
- Olival tanultam. - Olival tanultál?
Igen.
- Mi van a fiúddal, hogy nem beszélsz róla? - Anya, túlspilázod.
- Na jó, gyere! Jó éjszakát! - Jó éjt!
Hogy hagytam rávenni magam, hogy idejöjjek?
Itt észrevétlenek maradunk.
- A legrosszabb ötlet az életemben. - Haver, egy kiskorút kefélsz!
Uraim, szabad rablás, mindenki viszi, amit tud!
- Túl fiatalok, én lépek. - Akkor részemről nincs meccs.
És én vagyok a jobb oldali bedobó.
Befognád?
- Sziasztok, lányok! - Helló! - Örülök a találkozásnak!
- Álex sokat mesélt rólatok. - Tényleg? Furcsa, mert nem is ismer.
- Enrique, Felipe és Álex. - Helló, mizujs?
- Helló! - Ők pedig Diana, Erica és Oli.
Szóval te vagy Niki! Miattad fogyott le annyira Álex?
Hát...
- Megyünk? - Nyomás szórakozni!
- Niki! - Mi van? - Figyi!
- A nyakkendős nem rossz! - Oli, nős!
- És akkor? Sosem voltam nős férfival! - Oli, ne!
- És Álex milyen? - Tuti!
- Kérsz? - Aha!
- Tudod, hogy hívnak a haverok? Bulikirály. Ugye? - Sosem hívtunk így.
- Legalább 15 éve nem voltam vidámparkban. - Nem akarok megöregedni!
Engem csak a gyerekvállalás tart vissza.
Én is így gondoltam, aztán lett kettő.
Szerintem bepiálok, tudom, a vidámparkban ez tök fura, de...
- szükségem van rá. - Mert?
Mert veszekedtünk a pasimmal. Mindig kiakad, mikor a lányokkal vagyok.
Néha ragaszkodóak tudnak lenn!
- Szerinted hogy megy? - Őszintén, lehetne rosszabb is.
- Legalább nem süllyedtünk a... - Lányok! - Na jó...!
- Mi megyünk. - Sziasztok!
- Ki kellett mentened, félek a hullámvasúttól. - Hozom a motort.
Köszönöm, köszönöm, köszönöm!
Apa!
- Nahát! - Drágám, nem értekezleted van? - De!
Nem hiszem el! Lemondtad miattunk?
Igen, értetek jöttem, hogy elvigyelek...
- az állatkertbe. - Az állatkertbe?
Minek jössz ide, hogy aztán máshova menjünk? Felhívhattál volna.
- Mert... - Várj egy kicsit!
Meg akartál lepni?
Persze, drágám, tudod, milyen vagyok!
- Pillanat! - Szóval... - Igen? - Vissza a városba.
Elmész itt az első körforgalomig, és a második kijáratnál balra.
- Nagyon egyszerű! Szia! - Te rohadék!
- Micsoda stílus! - Az igen, nagyon kedves!
- Neveletlen! - Ezek a fiatalok csak magukra gondolnak. Na, akkor!
- Megyünk az állatkertbe? - Igen!
- Biztos, hogy ez van a képen? - Az. Nem látod? Hogy találtad meg?
Egy internet nevű cucc segítségével. Ismerős?
Csodaszép!
Csak egy szoba van és a tenger.
A világítótorony figyeli a hajókat.
Az irányukat. Az életük tőled függ.
Világítod az útjukat.
Ahogy te teszel az enyémmel.
Mit csinálsz?
Haza kell mennem. De te maradj, aludj nyugodtan!
Fogok egy taxit. Szeretlek.
- Mit mondtál? - Hogy késő van, és haza kell mennem.
De fogok egy taxit.
Gyere ide! Gyere!
- Hogy mondtad?! - Ne izélj velem!
Ismételd meg az utolsó szót!
- Bocsánat! - Nem, nem az volt.
Bocs, hogy szeretlek!
Mostantól kimondom. Eldöntöttem.
Szeretlek! Szeretlek!
Na, mennem kell! Szia!
Megjelent a felesége, és otthagyott a rohadék.
Bocs, de ezek a korú pasik nem megbízhatók.
Szerintem egyik korukban sem azok.
- Álex nem olyan. - Te csak azt hiszed!
Szórakozik veled, mert fiatal vagy, és színt viszel az életébe.
- Figyi, csöndben maradnátok egy kicsit? - Nem unod még?
Niki, figyelj, nem az a kérdés, hogy játszadozik-e egy fiatal csajjal,
- hanem hogy akar-e komoly kapcsolatot. - Ez az! Ha nem nős, tuti van valakije.
- Csönd legyen! - Vagy gyereket. - Nem, Álex sosem bántana!
Na jó, elég volt! Így nem lehet tanulni!
Megölöm!
- Értem jössz a suliba? - Nem tudok, értekezlet van.
- És ebédelünk együtt? - Nem, elígérkeztem.
- És nem tudod lemondani? - Nem lehet, nagyon fontos.
- Este találkozunk. Puszi! - Puszi.
- Na? - Semmi, dolga van.
Mit akarsz ezzel?
Ne figyelj rá! Az a fontos, hogy ő is azt érzi, amit te.
És...
- ...nem tudod, hova ment ebédelni? - Sajnálom, nem mondhatom meg.
Köszönöm!
- És hogy fogják hívni? - Theo vagy Alberto között kell dönteni.
Mindkettő szép!
Te jó ég, még mindig nem hiszem el! Hihetetlen!
- És te hogy vagy Elena óta? - Most már jól.
Volt pár rossz hónapom, de...
megismertem egy lányt.
Nagyon nyugodt és érett.
Egy döbbenetes dolog van vele...
- Figyelj, az nem a te kocsid? - Az istenit!
- Niki! Mi van, megbolondultál? - Nem, az istenit!
Niki, elég volt! Megőrültél?
- Minden oké! - Értekezlet, mi? Fontos dolgom van!
Van vagy 8 hónapos, te rohadék!
Mi folyik itt?
Még nem említettem, szívem... Bemutatom Nikit.
Niki, ő Gina!
Ő az a fontos dolog, és ezen kívül...
a testvérem.
- Örvendek! - Épp rólad beszéltünk.
Elnézést, mennem kell. Tényleg sajnálom!
Tényleg érett.
Légyszí, hadd legyek ott, mikor bemutatod anyának!
De vicces! Majd hívlak! Niki! Niki!
Niki!
Bocsi, már lehiggadtam.
A barátnőim szerint csak játszadozol velem, és...
- mikor megláttalak vele, elvesztettem a fejem. - De...
- nekem nagyon fontos vagy! - Persze, most ezt mondod.
Aztán majd rám unsz.
Mondd meg, mit tegyek, hogy elhidd, hogy komolyan gondolom!
Hát... valamit, de nem hiszem, hogy tetszeni fog.
Mondtam, hogy bármit.
Bármit?
Igen. Bármit, bármit, bármit.
Mit műveltek? Elkésünk!
Mindig megváratnak! Ebben a házban mindenki vele szórakozik!
- Végre kijött a gyerek. - Úgyis én leszek a hibás!
- Adj egy puszit! - Puszi, drágám! - Na gyere!
- Jó napot! - Jó napot! Alessandro Belli vagyok.
- Azért jöttem... - Igen, már vártuk. Jöjjön be, kérem!
- Engem? - Igen, tudom, hogy jön. Jöjjön be, kérem! - Rendben, köszönöm!
Erre!
Kár, hogy a férjem nincs itthon, szeretett volna önnel beszélni.
- Foglaljon helyet! - Köszönöm!
Akkor térjünk a tárgyra, jó?
Igen, persze, térjünk rá!
Nézze, én 39 éves vagyok, a férjem 45. Nikit nagyon fiatalon vállaltuk.
És számunkra ő a legfontosabb az életben.
- Persze! - Önnek vannak gyerekei?
- Nem, nem... - De kár!
- Hány éves? - Ki? Én?
Hát... harminc...
...hét.
Aggódom a lányom jövője miatt, ezért akartunk önnel beszélni.
A férjem és én sokat gondolkodtunk.
És meg vagyunk győződve, hogy jó döntés lesz.
- A férje szerint is? - Persze, természetesen.
Remek! Nagyon jó!
15000-hez mit szól?
20000-ig el tudunk menni.
- Kevesli? - Nem, csak úgy gondolom...
ilyesmin nem kéne alkudoznunk.
Igaza van. 25000, és egy szót se többet!
- 25000? - Igen. - Igen? - Igen.
Végül is Nikinek 5 éve egyetem alatt meg kell élnie belőle!
De az ön bankja ajánlotta a legtöbb előnyt.
Értem! Hogyne! Persze!
Rendben, ez esetben megkeresik az irodából.
- Nem kell semmit aláírni? - Ne aggódjon, mindent elintéznek.
- Kikísérem. - Nem szükséges. - Egy pillanat!
Nézze csak, pont a férjem az. Szia, drágám!
- Akar beszélni vele? - Nem, köszönöm! Viszlát!
Várj egy picit! Köszönöm, nagyon kedves!
Most ment el a bankos fickó.
De furcsa! Most hívott, hogy gond van a kocsijával, és nem tud jönni.
- Ott vagy? - Igen.
De furcsa!
- Simona, valami baj van? - Nem, semmi.
- Majd elmondom, jó? - Jó! - Na jó! - Puszi! - Szia!
Álex, gyere be!
Ülj le!
A japánok elutasították az ötleteket.
Azt mondják, mindkettő túl képzeletszerű.
Most a realizmussal kell álmodnotok. Szilárd és hihető dolgokkal.
Nem egyik napról a másikra elillanó fantázia kell.
Olyan álmot találjatok ki, amit el tudnak hinni!
Hihető álmot? Jó.
Nem hibázhatunk.
Gyerünk, húzzatok bele!
- Megbocsátotok egy pillanatra? - Persze!
- Szia! - Szia!
Előléptettek, most én kötöm a reklámszerződéseket.
- Gratulálok, megérdemled! - Köszönöm!
Hogy vagy?
Jól. És te?
Nagyon jól! Tényleg!
Az előléptetés, az új lakás, nincs megállás.
- Megint összejárok a barátaimmal. Emlékszel Juliára? - Persze! Hogy van?
A harmadik gyereket várja.
Rég találkoztunk!
Az idő szélsebesen rohan!
Na jó, megbeszélésem van Leóval.
Összefuthatnánk egyszer vacsorázni a többiekkel.
- Hiányoznak. - Jó.
- Amikor csak akarod. - Remek!
- Na jó, akkor szia! - Szia!
Szeretlek! Tök szar ízlésük van a japánoknak!
- A marketing ilyen. - Nyugi, kitalálunk valamit!
- Táncoljunk! - Várj egy kicsit! Várj!
Gyerünk, táncolj már!
- Mit kérsz inni? - Egy kólát. Jázminnal, ha van!
- Egy kólát és egy sört! - Mutasd a személyit!
- Tessék? - Személyit!
Csak viccelek! A lányodat keresed?
- Most boldog vagy? - Mi van?
Hogyhogy mi? Mindenki látja!
- Mi van? - A pasas, akivel itt táncikálsz, baszki!
Nézd, Satur, tényleg azt hiszed, hogy te vagy a világ közepe?
Miattad az összes haverom rajtam röhög!
- Mi folyik itt? - Ne üsd bele az orrod!
Satur részeg vagy, húzzál ki!
Ismerd el egyszer a kurva életben, hogy bejövök! Egyszer!
- Te be vagy lőve! - Na jó, na jó!
Nyugodjunk le! Szórakozni jöttünk, nem?
Ez mekkora köcsög!
Na húzzál kifelé!
Sajnálom!
Mindjárt jövök. Álex! Álex!
Pörögjetek! Gyerünk, táncolni!
Nem tagadhatod, hogy velem minden éjszaka feledhetetlen.
- Mondj valamit, légyszí! - Mindenkinek igaza van, Niki.
A kapcsolatunk egy...
csak egy ábránd.
- Mitől félsz annyira? - Félek? - Igen.
- Mitől? - A szerelemtől. - Nem.
Nem félelem. 37 éves vagyok, Több mint kétszer annyi, mint te.
És egy perce egy diszkóban verekedtem egy kölyökkel.
Ez képtelenség!
- Nem működhet. - De szerelmem, gyere ide!
Jól van!
Mikor iszik, kibírhatatlan.
Tök jó volt ma este!
- Bizti ne menjek veled? - Bizti, nem kell. Köszi!
Diana! Diana!
- Hogy van? - Nincs magánál.
Most vizsgálják az agyát.
- Nem tudni, hogy felébred-e. - De... - Egy pasi elütötte.
Sajnálom!
Nyugi, nyugi!
Egyikőtök bemehet.
* Minden... *
* ...miben hittünk, elillant, *
* ábrándoztam, hogy mindig veled leszek, *
* mit kitaláltunk, múló pillanat. *
* Már csak a múltra emlékezhetek. *
* És csak most értettem meg, *
* milyen is a karodban, *
* meg kell tanulni téged *
* örökre elfelejtenem, *
* Megtanulom és kitöröllek, *
* ahogy jött, úgy ment. *
* Kezdődjön elölről! *
* Akarom, kezdődjön újra minden, *
* ismét felpezsdüljön minden, *
* kezdődjön minden elölről, *
* És azt is akarom, hogy minden feléledjen, *
* újra ragyogjon minden, *
* és kezdődjön minden elölről. Elölről... *
Nagyokos vagy!
Azt hiszed, megúszod a felvételit?
Frászt, nem fogod!
Még segítened kell Kanttal kapcsolatban!
Ne csináld már! Fel kell ébredned!
Nem hagyhatsz így minket!
Legalább, hogy elmondd az első szexes élményedet!
De fárasztó vagy!
- Hogy vagy? - Tökre...
Jön a felvételi! Menjünk, jönnek a szülei!
- Boldog szülinapot! - De cukik vagytok!
Tessék, az ajándékok!
- Hát ezek meg? - Nem minden nap töltöd be a 18-at!
- Ez pedig egy különleges éjszakára. - Tényleg?
- Ne nyisd ki! - Ne most! - Jól van na!
- Bejöhetek? - Be!
- Visszajöhetek később! - Nem! - Már úgyis megyünk.
Csövön van, ne szúrd el!
Nagyon cuki!
Szia!
- Szia! - Szia!
- Segítsek? - Nem mondasz semmit?
Új frizura! Jól áll!
Niki!
Mi bajod van?
Nem hiszem el! Ma van a szülinapom.
Nagyon sajnálom!
- Betöltöm a 18-at, és elfelejted. - Totál kiment a fejemből.
Bocsáss meg!
- Ne is álmodj róla! - Ne haragudj már!
- Ígérem, holnap veszek valami szépet! - Még ez is?
Nem kell venned semmi szépet, csak jusson eszedbe!
- Hova megyünk? - Valahova ebédelni, nem?
Ha nem vagy túl dühös hozzá.
- Hova? - Nem tudom, találunk valamit.
Várj! Egy haveromnak van egy étterme a közelben.
A névjegye ott lesz a kesztyűtartóban.
Ez az?
- Párizs? - Boldog... szülinapot!
Micsoda?
- Mit mondok otthon? - Nyugi, Oli elintézte.
- De tanulnom kell! - Nekem meg befejezni a kampányt,
de valaki egyszer azt mondta, hogy a friss levegő inspirálóan hat.
Óvatosan, vigyázz!
- Isten hozta a szerelem városában! - Köszönöm, barátom!
A mindenit!
- Jó reggelt, mademoiselle! - Jó reggelt!
Jól aludtál?
És te?
- Dolgoztam. - Dolgoztál?
Végre megtaláltam a La Luna parfüm kampányarculatát.
- Tényleg? - Nézd meg! Hogy tetszik?
Nem jó?
Imádom!
Fontosnak tartottam, hogy rajta legyen a termék.
Szerintem egy kis francia felhang fog nekik tetszeni.
Na?
Hogy tetszik?
Ezt hallgasd meg! A főnököm beléd zúgott.
- Azt mondja, topmodellalkat vagy. - Komolyan? tetszettek a fotók?
Megőrült értük! Megszerezte a kampányt, és már nem akar kirúgni.
Niki?
Megünnepeljük egy tokiói ebéddel?
Nem lehet. Ma délutánra kellenek a végső plakátok.
- Na jó! - Niki!
- Köszönöm! - Mit?
Mindent.
- Majd találkozunk! Szeretlek. - Puszi!
Szia!
Eljöttem az irodából, és... sétáltam egyet.
És egyszer csak a ház előtt álltam.
Nem voltál itthon, de mivel még megvan a kulcs...
A múltkor hazudtam, Álex.
Nem vagyok jól.
Nagyon hiányzol!
Mikor megkértél, megijedtem.
Nem bírtam feldolgozni, hogy az élet ilyen gyorsan halad.
De rájöttem...
hogy nem butáskodhatok tovább, mintha 20 éves lennék.
Emlékszel?
A matrjoskababa a családot jelképezi.
Nagy...
összetartó.
Elhagytál, Elena. Itt hagytál egy levéllel.
És most felbukkansz,
varázsütésre,
- és azt hiszed, mindent folytathatunk, ahol abbahagytuk. - Nem számít.
Itt vagyok.
A válaszom: igen,
akarom!
Szeretlek!
Mit állsz itt az esőben? Üljünk be a kocsiba!
Várj, Niki! Várj egy percet!
Mi van, minden oké?
- Gondolkodtam a kapcsolatunkon.. - És?
Ez a helyzet... nincs rendjén.
De miért?
Megpróbáltuk, és minden jól megy.
De...
az én életem más!
- Másra van szükségem. - Mit akarsz ezzel mondani?
Nem tudom.
Zavaros.
De...
- szerintem hiba azt hinni, hogy ez rendben van. - Hiba?
Álex, a dolgoknak csak okkal van vége.
Van okod szakítani?
- Azt kérdeztem, van-e rá okod! - Becsapom magam.
Becsapom magam.
Teljesen különböző világból jöttünk. Jobb lesz, ha...
mindenki visszatér a saját helyére.
Vissza a saját helyére? Hova, Álex?
Hova?
A hihetetlen klassz munkába, amibe belefásultál?
A gyönyörű lakásba, amit nem bírsz elviselni?
Vagy a haverjaidhoz, akiket untál?
Vagy a nőhöz, aki otthagyott, amikor...
Miatta van?
Miatta?
Te szemétláda!
Te rohadt szemétláda!
Vissza a régi kerékvágásba. A mindennapi aggodalmakhoz.
A biztonságba és a nyugalomba.
A tapasztalat páncélt képez, ami megvéd a sérülésektől.
És arra késztet, hogy akárhogy is, de lépjünk tovább.
A napok múlásával meggyőzzük magunkat, hogy álmok nem léteznek,
és jobb beérni a valósággal.
És végül észrevétlenül ismét belesüppedünk az egyhangúságba.
Elfelejtjük, hogy valaha fiatalok voltunk,
és mindent feltettünk egy lapra a szerelemért és egy újfajta életért.
Sikerült! De jó!
Minden szerelmi történet egyedi.
Biztos vagy benne?
Egyesek éveken át csak várnak és várnak a lelki társuk felbukkanására.
Mások a legváratlanabb pillanatban botlanak bele.
- Szia! - Szia!
És vannak, aki azt hiszik, hogy megvan, és nem veszíthetik el,
de hirtelen rádöbbennek, hogy tévedtek.
Ez így nem mehet tovább!
Tessék?
Ha a szerelem lángját nem táplálod nap mint nap...
- Van kedved színházba menni ma este? - Holnap korán kelünk.
...végül lassú haldoklásba süpped.
De szerencsére a szerelem tele van váratlan meglepetéssel és fordulattal,
ami örökre megváltoztat mindent.
Terhes vagyok!
Sajnos, legtöbben nem vagyunk tudatában,
hogy megtaláltuk a lelki társunkat,
míg el nem veszítjük.
Hogy esik, te jó ég!
Mi van?
Semmi. Nem megyek el a vacsorára.
Miért? Rosszul vagy? Történt valami?
Nem, jól vagyok.
Elena!
Már nem szeretlek.
Felfogtad, mit mondtál?
Mást szeretek. És egy szemétláda vagyok, mert...
nem jöttem rá előbb.
Sajnálom!
Négy nyolcas.
- Hazudós! - Tessék!
Gyerünk, fel a fejjel! Basszus, itt vagyunk a pályaudvaron! Az az érzésem,
- hogy az úton bepasizunk! - Volt már rosszabb is!
Na jó! Mi vagyunk a Hullámlovasok vagy nem?
- Niki, ne! Ne! - Muti!
- Niki, Niki! - Hogy képzeled, hogy felhívod?
Nem, te figyelj! Az életben ne keresd többé Nikit!
Dugd fel magadnak a reklámodat, a csajodat meg a kocsidat!
Arrivederci!
Tedd el!
- Ez meg kicsoda? - A bankos, akit meséltem.
Roberto, kérlek, majd én.
Jó napot!
Niki elutazott.
Tudom.
Csak ezt szeretném itt hagyni neki.
Sírni fog?
Remélem, megmosolyogtatja!
Köszönöm!
- Mit művelsz? - Nem látszik semmi!
- Kinyitom. - Ne merészeld! - Csak egy kis gőz, és visszazárom.
Dehogy is! Nem nyitjuk fel!
Ígérd meg, hogy nem! Roberto!
- Mit művelsz? - Elmegyek. - Micsoda?
- A konkurenciához? - Nem.
Nagyon hosszú szabadságra. Ne várd, hogy felvegyem a telefont!
Srácok, legyetek jók!
Marcelo!
Tied az állás!
Aztán megismertünk pár tök bomba norvég srácot!
Ezen a szálláson... ezt nézd!
Olyan kicsi volt a szoba, mintha négyen lettünk volna egy szardíniás dobozban,
de tök király volt!
Aztán hol a tengerparton aludtunk,
vagy az állomáson, vagy kempingben, mindig a szabad ég alatt, mert...
el se tudod képzelni, milyen meleg volt, levegőt nem kaptál!
Hol van a...?
Mi van?
Igaz szerelem csak egy van az életben.
De honnan tudod, hogy tényleg megtaláltad?
Az egyetlen válasz erre a kérdésre a szíved mélyén rejlik.
Csak be kell csukni a szemed, és meghallgatni.
Ha eljutottál idáig, megvan a jogsid.
Igen, de még maradt egy-két gyakorlati órám.
A tanárom cserbenhagyott az utolsó pillanatban.
- Nézd, Niki... - Ne! Ne mondj semmit!
Ott folytatjuk, ahol abbahagytuk.
32 napja...
8 órája, 15 perce, és...
23, 24 másodperce.
- Ennyi ideje várlak. - Tudni akartam, meddig bírod.
Egy-két percet vártam volna még.
Akkor hol hagytuk abba?
Itt...
Álex!
Ígérd meg!
Mit?
Amit gondolok.
Megígérem! Szeretlek.
Fordította: Hodoree Twitter/Facebook: @HodoreeSubs
www.feliratok.info
Támogasson minket, legyen VIP tag, így megszűnnek a reklámok www.OpenSubtitles.org