ФРЕНСКА ВРЪЗКА II (1975)
МАРСИЛИЯ
Явно беше с друг, който рече: "И не можах да я чукам!"
Сигурен ли си, че именно това си чул?
Не, може би си се вълнувал.
Той е луд! От два часа го чакам.
25 франка.
Не, три банкноти!
Запомних ти номера, приятелю.
Само да си ме прекарал...
Бартълми! - Моля?
Бартълми.
- Бартелеми?
Да, Бартълми. - Ето го там.
Кой точно? - Онзи! Там... Бартелеми.
Хей, побързайте! Сваляйте касите!
Бартълми?
Аз съм Дойл.
А, Дойл... Анри Бартелеми. Чакахме ви.
Хоби, а? - Наркотици.
В рибата? - Такива са ни сведенията, г-н Дойл.
Нищо не намерихме. Разтоварихме два камиона.
Разтоварете и третия! Проверете всичко!
Инспектор Дирон и Милето. Г-н Дойл от Ню Йорк.
Ще работим заедно. - Чудесно!
Анри! Сигурен съм, че няма нищо подозрително.
Каква дата сме днес? - Първи април.
Разкарай от тук този мръсник! Да изчезва, бързо!
И да не го виждам повече на пристанището.
Натоварете касите на камиона. Ще направим малка разходка.
За какво става дума? - Първи април.
Първоаприлска.
Сещате ли се? Днес е първи април. Информацията се оказа шега.
На първи април е прието да се забожда риба на някого.
Само че обикновено е хартиена. - Добре ви го забодоха, а?
Насам, моля.
"Дойл, Джеймс Р."
Оставете ни за малко.
Не се отнася за вас, Милето.
"42-годишен, прякор Попай."
Готино.
Спанак.
Какво търсиш с досието ми в кенефа? Да не е пак първоаприлска?
Не, тук ми е по-приятно да го чета.
60 кила хероин. Голям арест.
Милето, пред нас е един истински американски герой.
Това откъде го измъкна? - Помолиха ме да ви помагам.
Не съм ви викал аз, но държах да разбера що за птица сте.
След големия арест хероинът изчезнал.
Четох във вестника, че ви отмъкнали направо от участъка.
Вашите приятели?
Моите приятели са си още полицаи. - Колко души сте убили?
Чакай!
Ще работя ли с вас, или съм заподозрян в нещо?
Петима убити.
Множко са.
От 14 години съм полицай в Ню Йорк.
Знам, че наркотикът, идващ от тук, е убил много повече хора от мен.
Двама от убитите са полицаи.
Нали?
Милето, покажете му кабинета.
Г-н Дойл, това е кабинетът ви...
Ясно.
Точно до кенефа. Я, и телефон си имам.
И вътрешен. Страхотно!
Ей, Анри! По-добре да бях на социални помощи в Ню Йорк.
Горкият Попай! Ще ти купим спаначе.
Предпочитам да съм уличен стълб в Ню Йорк,
отколкото президент на Франция. Дойдох тук, за да пипна Шарние.
И ще го тикна където трябва, дори и да не искаш.
Браво! Днес американците дебаркираха в Марсилия.
Да... слушам. Добре.
Първо, този Шарние не се казва така.
Второ, за такъв няма данни нито в Париж, нито на улицата.
На за теб има, и то – неприятни.
Да ти напомня ли, че ти си го изтървал?
Дошъл си само да наблюдаваш, нали?
Надявам се, че нямаш пистолет. Забранено е за чужденци,
дори и за полицаи. - Не, карам по устав.
Нали си ми чел досието? - Затова питам.
Проба! Чуваш ли ме? - Да, всичко е наред.
Дойл.
Ти си на гости. Нищо не правиш и мълчиш, ясно?
Кой, аз? Да не мислиш, че ще се правя на герой?
Нищо подобно! Ще се уча от вас, спецовете – аз съм на гости.
Давай!
Полиция! Нямате шанс! Обградени сте!
Излезте един след друг с ръце на тила!
Спри или ще стрелям!
Дойл!
Дойл, върни се!
Дойл! Раул!
Копеле такова!
Разкарайте го, дявол да ви вземе!
Престани! Той е от нашите!
Арестувай го! - Млъкни!
Тук нямаш власт, Дойл!
Остави го! Раул!
Дойл, стига... - Това копеле го искам в пандиза!
Той е от нашите.
Защо го оставихме според теб?
Мамка му!
Претърсете бараките и установете самоличността на всеки!
Върни се в Ню Йорк и си трепи полицаи – за това ставаш.
Раул, повикай линейка.
Два месеца внедряване отидоха на вятъра.
Ако ми бяхте казали, щеше да е жив! - Не!
Ако ти ни слушаше, щеше да е жив.
Експлозията беше случайна. Избухна киселина.
Какво каза?
Не може да е случайност, било е дрога.
Имало е към 50 кила, може и 100.
Ударихте ги рано. Издънихте се.
Дойл, искаш да разбереш какво казват ли? Питай ги!
На езика на глухонемите ли? Аз не знам френски!
Милето, ще бъдеш преводач. Заеми се с господина.
Гледай си работата! - Не, мой човек, ти си я гледай!
Само оплеска нещата!
Това да не ти е Харлем? Да биеш негри по улицата?
Ще вземеш показания от всеки. Искам го написано!
Дошъл съм да пипна онова жабарско копеле,
а не да се мотая като муха без глава!
Забихте ме до кенефа, а вие обирате медалите.
Точно така!
Мисля, че виното е подходящо за патица.
Трябва да решим къде да се видим, след като доставите стоката.
Какво ще кажеш за Ню Йорк? - Не се шегувай.
Ню Йорк е вреден за здравето. Поне за моето.
Иначе е чуден град. Стига за днес. Отиваме да хапнем.
Как измъкна дрогата, ако не е тайна? - Беше много забавно.
83-ма полицаи търсеха мен. А 52-ма от тях – парите ми.
Обичам градове, в които са наясно със ситуацията.
Хари, как ставате полицаи? Хич ви няма, мой човек...
Ще те закарам отзад, в оная уличка, виждаш ли я?
Ще те подхвана от гърлото...
Ще ти изпотроша всичко.
Май ти харесва? И после ще те блъскам в корема,
докато ти счупя гръбнака.
Това "компри" ли е? Не вдяваш, а?
Ще те хвана за ръчичките и ще подскачам на тях.
После и на колената ти. Ще ти направя капачките на пюре.
И като свърша, ще ме закараш право в скута на Шарние.
Не разбирам английски. - "Же не парл", а? О, ядене.
Какво е това? Да не го е кремирал?
Има кетчуп, но къде е майонезата?
Майонеза... Гледай ме в устата – майонеза!
Точно така, майонеза. И подправки.
Подправки. Точно така – майонеза и подправки.
И кажи на Милето да дойде. - Майонеза...
Милето! - Да, Милето!
Хубаво, а? Милето, ела тук! Искам да кажа нещо на тоя боклук.
Питай го чоплил ли си е краката в Пукипси. Удобно ли ти е?
Чоплил ли си краката си в Пукипси?
Не разбирам какво ми говори.
Ще се разходя малко. - Дойл, има заповед...
На твоята заповед бих...
Искам "Фоур Роузес", чисто и вода. - Какво?
"Фоур Роузес" чисто и отделно вода.
Нямаме. - Да му се не види!
Бърбън!
Бърбън.
Ще ми помогнете ли?
"Джак Даниелс". - Жак кой?
"Джаки Даниелс". - Джаки...
Тогава скоч. Ето там...
"Ел Скочо"! - Уиски?
С лед? - А, да.
Не искам лед.
Прощавайте, госпожици, може ли да ви почерпя?
Искате ли по едно питие? - Разбираш ли нещо?
Не разбирам. - Може ли да седна при вас?
Не, чакаме приятелите си и тръгваме.
Не разбирам. Само по едно малко?
Добре.
Приятелите ни... Тръгваме.
Защо не ме цунете по ирландския задник?
Разбраха ме.
Ей, приятел, какво ще кажеш за още по едно?
Дай ми пак два пръста от това.
Едно? - Да.
Налей си и ти.
За мен? - Как се казваш?
Андре.
Сипи си едно. Не ми се пие сам.
Аз? - Точно така, сипи си!
За мен? Благодаря.
Ще пиеш тоя зелен боклук?
Давай, до горе.
Ти си бил голям пияч. - Двойно?
Дано ония рокерки се върнат. - За мен?
Да, сипи си. Не, ти си сипи.
Наздраве! - До дъно.
За наше здраве!
Благодаря. - За мен още едно.
Първият моряк купил боба... - Купили...
Не! Първият моряк купил боба... Парле ву?
Значи първият моряк... - Моряк...
Не! Първият моряк... - Първият моряк...
Купил боба... - Купил боба.
Купил боба! Дай ми шапката.
Двама моряци ме следят... Парле ву?
- Двама моряци ме следят... Парле ву?
Двама моряци ме следят, обаче няма да ме хванат...
Да? Ало? Инспекторе?
Здравейте.
Ами, топло е, слънчево.
Да, и там ли? Чудесно!
Планът се развива както предполагахте.
Не ми харесва. Ако този Шарние е в Марсилия и го види,
ще стане много опасно.
Двама души следят денонощно Дойл. Но той е... непредсказуем.
Аз не бих постъпил така.
Щях да кажа на Дойл, че го използват за... стръв.
Той си е ваш човек, инспекторе, а не мой.
Да, бие на очи. Много е ярък.
Ало? По дяволите...
Ало?
Централа, прекъсна.
Говорих с управлението в Ню Йорк. Ало?
Как така френската централа е прекъснала?
Какво? Ало?
Ало? По дяволите!
Най-напред съобщение за смъртта на един тореадор.
Вчера тореадорът Франциско Монтес е бил тежко ранен...
Искам да отида там, не тук.
Говорите ли английски?
Ей, Анри!
Браво, бе! Два часа обядваш. Мръсните лъжици ли разследваш?
Това е г-ца Льофевр.
Г-н Дойл – следовател от Ню Йорк. - Добър ден.
Мислех, че си ни напуснал. - Не, шляех се наоколо.
Чудех се защо на Шарние толкова му харесва тъдява.
И май разбрах. - Защо?
Докато той се разхожда на воля, полицаите обядват по два часа.
Да ти взема ли такси? - Не, ще поостана.
Както искаш. - Може ли да те помоля за нещо?
Разкарай двете си опашки! Дългият да не ти е шурей?
Слушай, Дойл... - Ти слушай!
Дойдох да спипам Шарние.
Но ще ми е по-лесно, ако Сако и Ванцети не ми се мотаят отзад!
Изпрати ги на някое кръстовище!
Ще ги блъсне колело, та ще ми тежат на съвестта.
Беше ми приятно. - Какво каза?
Нищо.
Топката ли искаш?
Ела де... Ела да си я вземеш.
Защо това бяло вино не може да пътува? Бих си взел 20 кашона.
Виното може да пътува. За хората е трудно.
Разбрали са, че няма да придружаваш пратката.
Радвам се, че виждаме нещата по един и същи начин.
Бил, Женева направи ли първата стъпка?
Точно както я искат.
С добра защита срещу инфлацията и плаващите курсове.
Всичко 200 000 долара. 10% според уговорката.
Кажи им, че последната пратка е на път.
Щом пристигне, ще я обработваме няколко дни.
Чакаме те за вечеря. Малко неофициално тържество.
С удоволствие, но не мога.
Служба. Довечера трябва да съм в Париж.
Ще обсъждаме броя на базите и войниците с министъра на отбраната.
Благодаря за обяда, Ален.
Женева разчита на теб. Държаха да ти го кажа.
Естествено.
Чувствата ни са взаимни. И също държа да им го кажеш.
Сметката, моля.
Здравей, скъпи. Да не съм закъсняла?
Не. Извинявай, но трябва да тръгвам.
Добре играеш волейбол. Много подскачаш.
Ще се видим на плажа.
Сако и Ванцети...
Цялата полиция да се вдигне на крак! Всички до един – на улицата!
Да не остане необърнат камък! Искам местата, на които е бил!
Нали го следяхте навсякъде?
Г-н Дойл, точно вас не исках да видя отново.
Да се заема ли с него?
Колегите ми ще поговорят с вас по своя си начин.
Казах им, че няма нужда... По-скоро ще умрете...
И, естествено, никога няма да разберем
какво знаете за нашата... работица.
Това беше скъпият урок от Ню Йорк. Вие сте добро ченге.
Иначе тъпо, но честно.
Набий си го, Шарние!
Ще ти кажа нещо...
Разбрах, че ядеш лайна, жабар скапан!
Не е достатъчно, г-н Дойл. - Майната ти, изрод!
Да се наблюдават всички заподозрени.
Здравей.
Имам син колкото теб. Хубаво момче.
Аз съм англичанка. Чух, че говориш на английски.
Викаше. Не бива да викаш!
Те не слушат.
От 42 години живея в Марсилия. Дори и през войната.
Омъжих се за французин.
И той не ме слушаше...
После синът ми замина.
Никой не ме слуша...
Не, не, не се чеши.
Ще се възпали и ще ти стане лошо. Не бива да правиш така...
А ето така...
Кога ще се върнат?
Скоро.
Само не бива да викаш. Никой няма да те чуе.
А така...
Не още...
Дойл... кажете ми.
Изпратиха ме, защото само аз те познавам.
Това е. Нищо не съм научил...
Простак скапан!
Това не е моят град. Не мога дори едно питие да си поръчам.
Хайде, давайте.
Хайде!
Знаете ли – вярвам ви.
Съжалявам.
Вашите приятели ви търсят навсякъде,
а това затруднява работата ми. Затова ще ви върнем при тях.
Това е американецът!
Повикайте Анри.
Бартелеми! Анри, ела бързо! Дойл!
Главата на ниско, леглото в средата.
Разкопчайте ризата.
Включи осцилоскопа.
Кръвното продължава да пада.
Да преливам ли? - Да.
Продължава да пада! - По-бързо!
Налягането пада. - Ускори преливането.
По-добре е да повърне.
Аспирация!
Аспирирай!
Достатъчно.
Забави!
Ускори!
Още забави!
Трябва подложка. - Откачи вратата!
По-внимателно!
Сърдечната дейност се възстановява. - Добре ли е?
Потвърждава се.
Седемдесет и осем. - Достатъчно.
Подпишете тук.
Не, ще изпратя доклад за случая. - Добре.
Благодаря.
Какво зяпаш, тъпако?
Горчи.
Искам американски доктор. - Докторите пишат картони. Документи.
Искаш ли? Ченге наркоман?
Ще те изхвърлят от полицията.
Пий.
Милето!
Студено е.
Няма що, много ще ме стоплиш!
Все едно цяла седмица съм лизал билярдна маса.
Три седмици.
Къде се губихте? - Търсихме.
Да... Къде се мотахте? - 52-ма души те търсиха денонощно.
В Ню Йорк с 52-ма души откривам човек за три часа!
Марсилия не е Ню Йорк. - Прав си, няма нищо общо.
Бандитски град! Бих го сринал и бих изсипал всичко
на тъпата ти глава! - Успокой се!
Мамка му! Чувствам се като игленик.
Анри, нали няма да ме оставиш на сухо?
Ще те оставя.
Знам какво правят наркомани, оставени на сухо.
Ще обезглавят майка си за пет долара за хероин.
Добре, ще се обадя на майка ти. Много ще се гордее с теб!
Не я закачай...
"Г-жо Дойл, да ви представя вашия син – героя!"
Няма ли да млъкнеш? - "Разказах ли ви за сина ви?"
Чука ли ти се? - Мръсник!
Спанак ли искаш?
Не се отказвай!
Не се предавай!
Не се предавай...
Искам шоколад с лешници.
Този е добре.
Това не е за жабари. Майтап...
Тъпанар!
Не ща това паве! Какво ми носят?
Чакай. Исках сочен американски хамбургер.
Разбираш ли? С недопечено месо и лук, кетчуп, сол и бира.
Чуваш ли? Това е... Анри, чакай...
Моля те за помощ!
Трябва ми американски доктор! - Забрави!
Не ми казвай да забравя. Чакай малко!
Ще те изчакам да донесеш хамбургерите.
Ще те изчакам, докато... Да те вземат дяволите!
Добре, ще сменя поръчката! Не искам хамбургери.
Донеси ми шоколадчета.
Не жабарските боклуци, а истински шоколадчета с ядки.
Анри, имаш в кабинета! Знам, че имаш.
Тъпанари!
НАРКОТИЦИ
Не им казвай нищо, докато не говориш с адвоката си!
Много е добро. У дома никога не пия такова.
"Гастон дьо Льогранж. Коняк." Хубав е.
За теб – само най-доброто, Дойл. - По дяволите!
Като малък не близвах и капка, защото мислех, че е грях.
Ти католик ли си? - В оставка.
В оставка?
Документи ли си подал? Дават ли пенсия?
Ужас!
Освен това... Не си очаквал от мен да...
Та като малък...
Монахините там и изповедите...
играех...
Играех...
Играех бейзбол. Дори ме взеха пробно за "Янките".
Знаеш ли кои са? - Да, "Янки, вървете си вкъщи!"
Не, "Янките" – бейзболният отбор.
Взеха ме пробно и ме изпратиха при юношите...
Работата беше там...
че имаше едно хлапе...
Беше най-бързото.
И то... играеше шортстоп...
и удряше по хилядарка.
Скапана хилядарка!
Знаеш ли какво значи "скапана"? - Да.
Та бях на пролетен лагер и като видях това хлапе,
веднага се явих на изпитите за полицай.
Това хлапе беше Мики Мантъл.
Чувал ли си за Мики Мантъл, тъпако? - Мисля, че не...
Не знаеш кой беше Мики Мантъл?
А Уили Мейс?
Не.
А Макс Лание? Той е жабар.
Помниш ли Джин Кайли?
Джин Кели? - Не Джин Кели, бе...
Джин Кайли, скиора...
Жан-Клод Кили? - Нали това казах?
Добър спортист.
И Уайти Форд. Дявол да го вземе! Познаваш ли го?
Готиния Левчо – така му викахме.
Левчо? - Беше левичар.
Комунист? - Не, републиканец.
Но беше и левичар... Голяма работа!
Беше... левичар. Хвърляше с лявата ръка.
Разбираш ли? С лявата ръка.
Левачката... Затова му викахме Левчо.
Схващаш ли?
Гледай сега... Застава така... Чакай малко.
А батърът стои така.
Хвърли ми топката.
Чакай.
Добре, давай.
Не разбираш от бейзбол, нали? - Не.
По дяволите!
Та Уайти Форд беше Готиния Левчо.
Дай ми едно, Анри! Бързо!
Виж, тук, дори още не е...
Изпий това.
Удрям тъпата ябълка... с пръчката...
Кажи за Левчо. - Казах ти вече, по дяволите!
Не мога да ти разправям повече! - А Мики Мантъл?
Мики Мантъл е скапаняк!
Караш ли ски? - Така като ме гледаш, карам ли?
Та аз едва ходя!
Помогни ми, дявол да го вземе!
Мамка му!
Закуската. Дано успееш да хапнеш. - Ще пробвам.
Ще ме закараш ли вкъщи? - Още не.
Беше настинал. Ще те позагреем.
Може да разгледаме Марсилия.
Карай!
Нищо не помня, откакто ме блъснаха по тиквата.
Никакви подробности?
Не си спомням нищо.
Това ще ми дойде добре. - Ти си луд! Жена сега ще те довърши.
Не жената, бе. Това, дето го яде.
Слушай, тъпако, кажи ми истината.
Изработихте ме, нали?
Чия беше идеята? - Има ли значение?
Изпратиха ме уж да работя с вас.
А ти ме изхвърли на улицата, за да ме опука Шарние.
Чудничко!
Защо не се сети по-рано?
Защо ли?
Защото съм по-голям тъпанар и от теб.
Анри? Дойл се обажда. Поокъснели сме, а?
Къде си, Попай? - При Шарние. Спомних си къде е.
Хотел "Колонад" – бившият хотел "Танжер" на ул. "Рапату". Записа ли?
Стой там! - Анри, носи вода. Повечко!
Какво искате? - Санитарна инспекция.
Какво? - Плъхове, мой човек.
Вън, плъхове гадни!
Вън, че ще ви опека!
Хайде, плъхове!
Всички вън!
Ей, бързо!
Мустакати изроди!
Дойл! От самото начало си знаел мястото и не ми каза!
Гледай! Това е! Казах ти – дошъл съм за Шарние и ще го пипна!
Къде е оня мръсен изрод?
Ще те спукам от бой! - Дойл, стига!
Виж го тоя тъпак! - Той ни каза каквото искахме.
Стига вече! - Добре. Дано си прав.
Ще ти скъсам оная работа!
Виж ми шапката!
Вече може да товарим.
Заобиколете, ние слизаме!
Този път, Дойл, няма да се отлепяш от мен!
Идвай.
Къде ми е пищовът?
Докарай камионетката!
Скачай във водата!
Дано можеш да плуваш, тъпако!
Продължавайте стрелбата! Аз изчезвам с колата.
Дойл, идвай!
Анри!
Да? - Дойл?
Инспектор Делакроа. Иска ти паспорта.
Сутринта излиташ за Барселона, там имаш връзка с Ню Йорк.
Ще получиш паспорта си в самолета.
Да превеждам ли?
Говорили са с шефа ти в Ню Йорк. Само си дай паспорта, Попай.
Кажи му, че съм го изгубил на дока.
Каза да стоиш в хотела, докато ти разреши да излезеш.
Пътувахме за Сингапур, но ни се развали радарът.
Не забелязахте ли нещо особено по кораба?
Не френски... английски! Иска мой консул дойде.
Не знам нищо за снощи...
Само, че нещо е закрепено на корпуса.
Дойдохме да оправим радара! Не знам нищо за дрога!
Ще чакате тук, капитане. - Аз връщам на холандска територия!
Сега сте на френска територия и ще останете тук!
Не искам да го виждам. Покрий го.
Какво ще правите сега? - Ще говорим с неговия консул.
А като си тръгне, ще говорим по-малко.
Не го прибирайте още! Не са му платили.
Шарние няма да даде нито грош, докато не му доставят стоката.
Холандецът не би си тръгнал без парите.
Може да са в Холандия или в Женева. - Не, ще платят тук и то в брой!
Шарние няма да пусне този човек, защото има какво да разкаже.
Не знам. - Ако сега подгониш тоя тип,
след седмица пакетчетата ще плъзнат по 126-а улица.
Пусни го! Ще ни отведе право до Жабар Едно.
Длъжник си ми!
Добре, благодаря.
Покрихме пристанището, в случай, че се опитат да се срещнат по вода.
Корабът кога тръгва по разписание? - Вдругиден.
Добре.
Ако и утре не видим нищо, ще берем ядове, Попай.
Ей, погледни!
На кого ти прилича? На Хенри Кисинджър?
Бързо!
Тук Анри! До всички постове: имайте готовност!
Александър, Раул, Емил... - Хайде!
Идват.
Ето го. - Кой е?
Онзи с цигарата. Размениха си чантите.
Има бяла якичка.
Внимавайте – човекът с бяло поло и бежаво сако.
Кажи им, че носи синьо-бяла чанта на рамото.
Ще пресича улицата. - Пресича улицата.
Добре, сега е ред на Александър.
След Александър е Роко. - Господи, виж това!
Обектът е срещу мен. Поемам го.
Всичко наред ли е? Отговори!
Отиват към арабския квартал.
Добре! Тръгвайте!
Насам!
Дойл!
Изчезваме!
Бързо!
Пазете се!
Движение!
Капитане, откога танцувате пачанга?
Шарние!
превод АЛЕКСАНДЪР ВАНЧЕВ
субтитри НИКЧО