Det forrige afsnit handlede om metal i USA.
Jeg forstod, at amerikanske bands havde en stor del i genrens historie.
Men de bands, der startede heavy metal-
- var Black Sabbath, Deep Purple og Led Zeppelin.
Jeg er i England for at forstå, hvorfor den kom derfra?
Hvad var dens indflydelse i 60erne og 70erne?
I 60ernes England kom der bands, som var tungere end noget andet.
Men før heavy metal-
- stod det britiske bluesboom for en forandring i rockmusikken.
Jeg spørger John Mayall, hvordan det førte til heavy metal.
Jeg vil gerne tale om det, vi kalder "det britiske bluesboom".
Det blev det ikke kaldt de første år.
Det blev kaldt R&B. I USA er det noget helt andet.
Der var steder, hvor de spillede det.
Dermed blev det muligt for os at spille, hvad vi havde lyst til.
Vi var glade for, at der var et publikum.
Hvorfor var unge musikere draget til den genre dengang?
Hver generation har noget, som publikum tager til sig.
Før bluesboomet var det jazzmusik.
Blues handler om, hvad folk oplever. De genkender sig selv i musikken.
Man lyttede til amerikansk musik.
John Lee Hooker, Muddy Waters, Jimmy Page, Jeff Beck, Eric Clapton-
- blev påvirket af dem og ville spille på samme måde.
Britiske R&B-bands som The Yardbirds-
- spillede en nervøs form for R&B.
Musikken var hurtig, hysterisk, hidsig og uden kraft eller dybde.
Senere sænkede de tempoet og brugte mere bas.
Det forandrede hele sounden.
Bands slappede af og blev tungere.
Når vi tænker på Clapton, Page og Jeff Beck...
På hvilken måde var de ens?
Først byggede det på blues, og så blev det mere individuelt.
Eric havde altid elsket blues. Beck og Page spillede blues i starten-
- men de udviklede deres egen stilarter.
Ud over Cream, Beck og Yardbirds-
- forvandlede Led Zeppelin blues til noget, der var meget tungere.
Rolling Stone har beskrevet dem som alle tiders tungeste band.
Hvad var deres rolle i bluesboomet, og hvad gjorde deres sound unik?
Led Zeppelin dukkede op under bluesboomet.
Se bare på den første plade.
Efter et par år tog de indflydelsen fra Willie Dixon længere.
Mange anser Led Zeppelin for at have været et springbræt-
- for de tidlige heavy bands, og det var de også.
Hvordan blev Zeppelin så tunge? Hvad bidrog Jimmys guitarlyd med?
Han havde en grov og forvrænget lyd. Han var mesteren af den lyd.
Når man hører starten på hans solo, genkender man ham straks.
Robert Plant var frontfigur.
Hvorfor var han vigtig? Hvad var nyt ved hans optræden?
Robert Plant var en stjerne. En gudsbenådet sanger.
Han havde attitude, udseende og udtryk.
Robert Plant var forbillede for alle andre sangere.
Vi er på Trinifold Management.
Dette er Robert Plants managers kontor. Nærmere kommer vi ikke.
Vi har forsøgt at få Robert Plant og Jimmy Page til at deltage-
- men de har takket nej.
De vil ikke associeres med begrebet "heavy metal".
Jeg så dem ikke som heavy metal.
Deres materiale var varieret, akustisk og med et stærkt beat.
Uden Led Zeppelin ville der ikke være metal.
Men de er ikke et heavy metal-band.
Sabbath er, mere end noget andet band-
- definitionen på et heavy metal-band.
Led Zeppelin mente ikke, at de var metal.
Mange mener, at Black Sabbath opfandt sounden.
Hvorfor ses Sabbath som genrens pionerer?
Tak!
I starten af 70erne skabte Black Sabbath en mørk og dyster sound.
Jeg er rejst til Birmingham, Sabbaths hjemby-
- for at finde inspirationskilderne.
Hvordan var Birmingham, da du startede med Black Sabbath?
Birmingham er et dystert sted.
Det regner, og der er mange fabrikker og skorstene. Det er en industriby.
Folk var fabriksarbejdere, indsatte eller gangstere.
Birmingham blev ramt hårdt i løbet af anden verdenskrig.
Der er stadig sønderbombede huse.
Huset, hvor jeg voksede op, blev bombet i løbet af krigen.
Vi boede i et arbejderklassekvarter med mange indvandrere.
Der var folk med forskellig baggrund og kultur. Mange gadeslagsmål.
Hvordan påvirkede den virkelighed Black Sabbaths sound?
Vi havde en vis sympati for modkultur og fredsbevægelsen.
Det var fint nok, men det var ikke, hvad der foregik på det tidspunkt.
Vi så folk få tæsk.
Vi begyndte at se nærmere på, hvad der egentlig foregik.
Det påvirkede Sabbath.
Beskriv Black Sabbaths musik. På hvilken måde var den anderledes?
Landet var oversvømmet af bluesbands.
De lød ens, så ens ud og gik med de samme cowboyjakker.
Der var altid lange guitarsoloer.
Det ville vi undgå og var nødt til at prøve noget andet.
Vi sad og jammede og kom på sangen "Wicked World".
Vi tænkte: "Den blev god. Lad os prøve at skrive en til."
Så kom "Black Sabbath". Den var mystisk og anderledes.
Vi spillede den til sidst ved den efterfølgende koncert.
Publikum gik amok. De bad os om at spille den igen.
Vi spillede den tre gange.
Da forstod vi, at vi havde skabt noget unikt.
Når vi skrev musik sammen-
- forsøgte jeg at skabe stemning ved hjælp af trommerne.
Jeg brugte tam tammen til at fremhæve visse ord.
Ozzy sang: "What is this that stands before me?"
Jeg kunne have spillet... Men det ville aldrig fungere.
På en måde er de et jazzband. Hvis man lytter til Bill og Geezer...
Geezer spiller ikke rock. Han spiller næsten moderne jazz, meget indviklet.
Men samtidig har de ekstremt tunge tekster-
- tunge melodier og Tonys fantastiske riff.
Med Tony lommis tunge guitar, Ozzys særprægede stemme-
- og Bill og Geezers jazzrytmer skabte Black Sabbath en unik sound.
Den var meget usædvanlig. Hvordan reagerede musikselskaberne?
Vi indspillede en demo i Birmingham. 14 pladeselskaber afviste os.
- Hvorfor afviste de jer? - Intet på hitlisterne lød sådan.
Når man sidder på sit fine kontor, vil man have et sikkert kort.
De ville have de næste Rolling Stones. De var bange for det nye.
Jeg husker et pladeselskab... Vi havde en koncert i Nordengland.
Bagefter skulle vi køre hele natten for at tage til en audition i London.
Vi havde ikke sovet og var udmattede.
Da vi begyndte at spille, gik fyren fra pladeselskabet.
Halvvejs gennem den anden sang gik han bare sin vej.
De forstod os ikke.
Så fandt vi en A&R-fyr, som kunne lide os og fik overtalt Vertigo.
- Hvad var dit første indtryk? - At de var et heavy metal-band.
Så indså jeg, at de var mere end det. Teksterne var intelligente-
- og tog svære emner op. Musikalsk var de meget begavede.
Efter indspilningen fik jeg dem til at skrive kontrakt hos os.
Det gik meget stærkt. Første plade strøg ind på hitlisten.
Den blev nummer 13. Vi sad i en bil på vej til en indspilning.
Vi lyttede til radioen og hørte: "Black Sabbath er nummer 13."
"Hedder andre også Black Sabbath?" Men det var os.
I løbet af den første uge på listen solgte pladen 5.200 eksemplarer.
Da vidste vi, at vi havde noget særligt, og så blev det alvor.
Startede de genren, som fik navnet heavy metal?
Hvis der er en plade, som har gjort det, er det Black Sabbaths første.
Den påvirkede en hel generation af unge.
Fem, seks år efter var de unge med i heavy metal-bands.
Black Sabbath definerede heavy metal for mig.
De var tunge og havde en autentisk stil.
- Så I jer som et heavy metal-band? - Vi så os selv som hard rock.
Det kunne vi lide. Vi blev beskrevet som heavy metal i nedsættende tone.
I en anmeldelse stod der-
- at det lød, som om vi smed med tunge metalgenstande. Ikke som musik.
Dengang hed det ikke heavy metal, men hard rock.
Sådan så Sabbath sig selv, selvom de opfandt en helt ny genre.
Sabbath så sig ikke som heavy metal.
Men musikere og fans giver dem æren for at have skabt den dystre sound.
Black Sabbath havde lagt fundamentet.
Hvordan ville genren udvikle sig, da fokus blev flyttet til London?
Black Sabbath og Led Zeppelin var ikke ene om at skabe noget nyt.
Et band, som forædlede hard rock var London-bandet Deep Purple.
Men bandets første konstellation, Mark 1, havde ikke nogen tung sound.
Jeg besøger trommeslager lan Paice-
- for at spørge om deres oprindelse, og hvorfor de blev så vigtige.
- Hvad adskiller Mark 2 fra Mark 1? - I Mark 1 forsøgte vi at ligne andre.
Vi kopierede Vanilla Fudge. Vi tog andre sange og bearbejdede dem.
Så indså vi, at det var meningsløst at være en kopi af Vanilla Fudge.
Det var bedre at være os selv.
Vi havde noget godt og interessant, men det lød ikke helt rigtigt.
Vi mente, at det var Nick Simpers og Rod Evans' fejl.
De kunne ikke give Paice, Blackmore og mig, hvad vi var ude efter.
Hvordan blev sounden ændret, da du og lan kom til?
Lan og jeg var sangskrivere. Vi var et partnerskab.
Paice, Ritchie og Jon var ekstremt dygtige musikere.
De bedste, jeg havde spillet med.
Det blev et godt ægteskab mellem deres finesse-
- og vores naive, enkle sange. Det var vist nøglen.
Jeg skrev mange riffs, men Ritchie er en mester til riffs.
Han lærte at spille enklere. Det er svært at skrive enkelt og nyt.
- Hvorfor var de vigtige? - Blackmore fik mig til at spille.
Min fætter tog mig til en koncert. Jeg sad foran Ritchie Blackmore.
Han smadrede sin guitar og spillede helt utroligt godt.
Jeg havde aldrig hørt nogen lave de lyde med en guitar.
Før det var Clapton alles guitargud.
Men Clapton var tam i forhold til Ritchie.
Det lød, som om Pan dansede rundt i ens hjerne.
Mark 2 bestod af Gillan, Glover, Paice, Blackmore og Lord.
I 1970 udgav de en af de største klassikere i heavy metal: "In rock".
En ting, der gjorde pladen unik, var Jon Lords Hammondorgel.
Jeg forstod, hvad jeg kunne gøre med orglet i "Hard lovin' man".
Jeg gav bare los i studiet-
- for at se, hvad jeg kunne få ud af det bæst.
Hammondorglet kan tilpasses. Først var det et kirkeinstrument.
Så blev det brugt af jazz-og bluesmusikere og så i vores rockband.
Jeg ville frigøre orglet. Før havde det kun været i baggrunden.
Jeg ville have det til at skabe den hårde lyd.
Endelig var der noget, der kunne konkurrere med Ritchie.
Sabbath og Zeppelin var også tunge.
Men det, der gjorde jer unikke, var jeres komplekse og brede musik.
Improvisation indgik i vores musik.
Sådan skabte vi ofte vores musik.
Deep Purple-koncerter var specielle, for de var aldrig ens.
Improvisation adskilte dem fra andre bands.
Der var ikke mange bands ud over Purple, som havde det.
Vi havde friheden til at gå på scenen for betalende gæster-
- og sige: "Vi ved ikke, hvad der sker, men I vil elske det."
"Smoke on the water" indeholder heavy metal-genrens kendteste riff-
- og den lå nummer et i Storbritannien. Hvordan blev den til?
Hvad synes bandet om at blive kaldt heavy metals forgængere?
Ritchie spillede et riff. Jeg ved ikke, om han fandt på det før.
Vi smed et arrangement sammen. Det tog fire minutter.
Vi havde et iørefaldende riff, fikse akkorder og en historie.
Gode sange fortæller en historie. Lan og Roger sagde:
"Der skete noget stort. Stedet, hvor vi skulle optage, brændte ned."
"Vi har en historie. Lad os fortælle den."
Sangen tiltalte et større publikum og gjorde jer kendte og populære.
Det overrasker mig, at en sang om en særlig hændelse tiltaler så mange.
Mange fortæller mig: "Det var det første, jeg prøvede på guitar."
I musikbutikker står der: "Forbud mod at spille 'Smoke on the water'."
Det er en kompliment.
Så I jer selv som heavy metal i starten af 70erne?
Vi var et hard rock-band.
Metal er bare en del af det, som vi og nogle andre bands skabte.
Det er vores hårde side.
Men vi laver andre ting, som intet har med det at gøre.
Trods svulstighederne og den høje lyd-
- havde vi stadig en fod i bluesen.
Visse siger, at vi skabte heavy metal. Vi var måske en gudfader.
Men jeg synes ikke, at vi var genrens forældre.
Deep Purple udviklede den tunge musik-
- men de så ikke sig selv som et heavy metal-band.
Nu havde de bands udstukket en ny retning-
- så hvordan skulle hard rock udvikle sig nu?
Efter Black Sabbath, Led Zeppelin og Deep Purple-
- forandrede den britiske rock sig.
Jeg vil vide, hvorfor grupperne forlod deres aggressive sound.
Efter "Master of reality" ville vi ændre vores lyd.
Vi købte keyboards, og Tony blev god på klaver. Vi ville eksperimentere.
Omkring "Vol. 4" og "Sabbath Bloody Sabbath" ville vi være i studiet.
Vi havde råd til at lade være med at turnere.
Vi kunne være mere i studiet.
Vi voksede og var stadig påvirkelige.
De plader adskilte sig fra de tre første.
Sangen var i centrum. Vi tilføjede et kor, hvis det var.
Jeg kunne spille rørklokker.
Vi stødte ikke på modstand, når vi ville prøve instrumenter og ideer af.
Hvorfor begynder bands at udforske nye sounds og retninger?
Efter et stykke tid bliver de samme riffs og følelser kedsommelige.
Så vil man brede sig ud. Sabbath brugte keyboards på en plade.
Man er ligeglad med folks mening, for man ved, hvad man kan.
Rockproducer Rick Wakeman arbejdede med Black Sabbath.
Hvordan var det?
Vi arbejdede med et keyboardstykke, men det ville ikke fungere.
Tony og jeg forsøgte, men det lød bare forkert.
Vi mødte Rick i en bar og bad ham om råd.
Han kom ind i studiet: "Mener I sådan her?"
Så fik han lov at spille keyboard.
Rick forbedrede musikken.
Jeg er glad for, at vi tog andre musikere med på vores plader.
Vi var ikke bange for at forandre sounden for meget.
Vi fik lov at gøre op med, hvad vi havde været før.
- I tog chancer. - Ja.
Et andet britisk band, som forandrede deres lyd i 70erne, var Deep Purple.
De havde en tredje konstellation-
- med en R&B-inspireret duo: Glenn Hughes og David Coverdale.
Hvordan adskilte jeres sound sig fra bandets lyd før i tiden?
Jeg indførte mere soul. Da jeg kom med, lyttede jeg til-
- Sly and the Family Stone, Donny Hathaway og Stevie Wonder.
Jeg elskede hard rock, men jeg prøvede at få blues ind.
Jeg så dem i "Machinehead"-tiden. De var interessante.
De var specielle. Da jeg fik tilbuddet...
Jeg var ikke solgt på den musik, som jeg skulle spille.
Men eftersom David kom med-
- ville der blive skrevet og sunget på en ny måde.
Jeg ville ikke fjerne angsten eller metalfølelsen-
- men Purple ændrede sig radikalt.
Purple, Zeppelin, Sabbath og Spooky Tooth havde været der siden 1968.
1972-1973 er næsten en hel generation senere.
Alle var meget rige og berømte.
Rock begyndte at blive set som klassisk musik.
I 70erne stod Purple og Sabbath ikke mere i spidsen for tung musik.
Det gav plads til nye ting.
En ny sound opstod for den næste generation: Glamrock.
Musikken fra slutningen af 60erne havde ikke noget særligt look.
De færreste af de bands havde deres egen udtalte stil.
Mange havde langt hår ned i ansigtet, så man kun kunne se næsen.
Jeg tror... Man ville pynte den kommercielle rock lidt op.
Så kom bands som Sweet ind i billedet.
Glamrock var stort i Storbritannien. The Sweet spillede tung rock.
Det var guitar, bas og trommer.
Men samtidig havde de en feminin stil som Marc Bolan og David Bowie.
De lavede hitplader.
Hvorfor gik fans væk fra den alvorlige stil-
- og mod det mere lette?
England havde det svært med protestmarcher og strejker.
Når den slags sker, begynder folk at gå mere på pub.
Folk vil more sig og glemme deres problemer.
Vi gav dem afløb for frustration.
Glamrock handlede om mode.
Unge, som ikke var bekymrede for krig, død og ødelæggelse-
- havde mere fokus på den næste plade med David Bowie og T. Rex.
Det er festmusik.
Glamrock eksploderede. Heavy metal lod til at være ude.
Men en brite gav tung musik nyt liv: Ritchie Blackmore.
Ritchies nye band Rainbow adskilte sig fra Deep Purple.
Hvorfor dannede han Rainbow og gik tilbage til den lyd?
Hvorfor forlod Ritchie Purple for det tungere band Rainbow?
Ritchie brød sig ikke om Daves, lans og min moderne sound.
Jon Lord spillede elklaver. Da vi lavede "Stormbringer"-
- havde Ritchie besluttet at lave middelaldermusik.
Jeg var så dum at sætte "Stormbringer" på i limousinen.
Han smed den ud ad vinduet. Han brød sig ikke om den periode.
Allerede fra de første prøver havde han en meget mere rå sound.
- Fortæl om Ritchies klassiske musik. - Han var født 500 år for sent.
Han ville spille musik fra 1500-tallet, men ved 130 decibel.
Hans solo på "Stargazer" er helt fantastisk.
Han brugte arabisk skala med slide på Stratocaster.
Ud over Blackmores guitarsound-
- havde Rainbow en af genrens stærkeste sangere: Ronnie James Dio.
Jeg var så heldig at møde Ronnie nogle år før hans død i 2010.
Jeg fik hans syn på sang i metal.
Den musik, jeg har skabt, har handlet om almindelige mennesker.
Folk har altid set ned på metal.
Derfor påvirker den mennesker, som andre har set ned på.
Det har jeg altid skrevet om.
Han havde en unik stemme. Han kombinerede tarot, sort magi-
- Tolkien, troldmænd, en næve der tager fat i en regnbue...
Fantasy mødte hard rock.
Drager, middelalder og alt, du ser her, udgør en stor del af mit liv.
Da jeg var lille, læste jeg-
- om drager, riddere og ungmøer i nød samt store science fiction-værker.
Jeg ville skabe den slags billeder, fordi det var så sejt.
Jeg skrev og skrev, og alt handlede om fantasy.
Man tænkte: "Hvad sagde han? Hvordan mon det ser ud?"
Folk skulle bruge deres fantasi.
Ronnie James Dio var først med det fantasybaserede billedsprog.
Men de første, der så sig selv som et heavy metal-band, var Judas Priest.
Kan vi gå tilbage til "Rocka Rolla" og "Sad Wings of Destiny"?
Hvordan adskilte de plader sig fra hinanden?
Forskellen på de to plader... Bandet blev meget hurtigt voksent.
Vi havde mange sange i vores repertoire.
Da vi kom til "Sad Wings", var vi begyndt at udvikle os.
Der er en metallisk lyd i forhold til Sabbath. Hvordan opstod den?
Sabbaths plader blev indspillet hurtigt. De indspillede live.
De lagde måske vokal på til sidst. "Sad Wings" tog flere måneder.
Pladen er orkestreret, men uden violiner. Kun trommer, guitar og bas.
Men de er arrangerede som i klassisk musik. Det er heavy metal.
Judas Priest bevægede sig væk fra metal-genrens bluesrødder.
Deres akkordsammensætninger bygger ikke på 12-takters blues.
Nu bliver de et metal-band.
Der var ingen forgængere til den nye stil.
Hvor fandt I inspirationen til-
- at skabe jeres kendetegn med to guitarer i bandet?
Wishbone Ash havde to guitarister. De spillede ikke tung musik.
Men det virkede som en god ide. Lyden blev mere fyldig.
Det gav en stereoeffekt. Det føltes spændende.
Der var bands med to guitarister, men de to virkede næsten helt adskilte.
Som Brad Whitford og Joe Perry eller Keith Richards og den anden.
To guitarister, som spiller et godt riff, kommer fra Judas Priest.
Jeg havde aldrig hørt noget lignende. Tipton havde en voldsom stil.
K.K. Spillede som en galning på sin Flying V og flåede i vibratoarmen.
Judas Priest indførte ikke blot to guitarister.
De skabte et look, som blev heavy metals uniform.
En ting er musikken, noget andet er det visuelle, så alle kan tænke:
"Det look repræsenterer musikken."
Jeg går kun med sort tøj. Du ser mig aldrig uden sort tøj.
Mange af de andre bands bar stadig jeans og den slags.
Men det her føltes spændende og frisk.
Publikum så, at det var noget nyt. Det her var metal.
De tre store anså ikke sig selv som heavy metal-bands.
Men det gjorde I.
I en periode stod folk ikke ved, at de spillede metal.
Vi i Priest var altid stolte af at være et metal-band.
Vi tror på os selv og ved, hvad vi vil.
Vi ville kendes som Judas Priest, heavy metal-bandet.