Traducerea: VINTZE
VÂNĂTOR DE EXTRATEREȘTRI
Trebuie să ții cont că au făcut pauză pe durata războiului.
Și anul trecut Saint Louis chiar a făcut toți banii.
Deci anul ăstaYankees o să ia bătaie ca măgaru'n pantă.
Ești nebun, Osler. Brooklyn n-a bătut niciodată Yankees.
- Nu i-a bătut, și n-o să-i bată niciodată. - Să te uiți și să vezi.
Ăsta este anul lui Dodgers' mai ales că îl au pe Jackie Robinson.
Atacul lor n-ar putea învinge un cal mort, cu sau fără negrotei.
Și știi ceva? Am de gând să pariez niște bani grei pe ei.
Tocmai mă gândesc să te iau în serios. Și la cam cât se ridică oferta ta?
Taci, Rex.
Am spus liniște.
- Hei, Wally, sunt Osler. - Ce se întâmplă?
Am captat pulsul ăsta ciudat pe frecvențele mele.
- Este Și pe toate frecvențele mele. - Și la tine?
- E straniu. - Ce crezi c-ar putea fi?
Cred că sunt socialiștii care se joacă cu radiourile noastre.
Nu e o conspirație comunistă.
Ce dracu' se întâmplă cu tine, băiete?
Am crezut că vine din White Sands dar acum cred că vine de la Roswell.
Cred că am să mă duc până acolo.
- Suna-mă dacă descoperi ceva. - Da.
Vorbim mai târziu.
Aici este.
Dar nu văd nimic deosebit afară, Rex.
Alo!
Înapoi. Vino aici, băiete!
Ce naiba este asta?
Oh, Dumnezeule!
Ce dracu e asta?
Ar putea fi o piatră sau vre-o fosilă.
L-am găsit prin satelitul Landsat.
La început am crezut că e o capsulă de gaz,
dar la densitatea asta e cu siguranță corp solid.
La ce adâncime a gheții este?
- Patru sau cinci metri. - Ce o să facem cu el?
Am luat legătura cu stația NASA de cercetare din Rundell Peak.
Ei îl vor păstra până se topește, Și vor hotărî după aia ce vor face cu el.
E în regulă, să-l scoatem.
Limbajul este un sistem de comunicare
care folosește sunete pentru a exprima gânduri și emoții.
Ceea ce îl face pe om unic este abilitatea de a se exprima prin limbaj...
gânduri despre trecut, prezent, sau viitor...
Oricând și oriunde s-ar afla.
O să te sune el.
Nu toate limbajele sunt bazate pe sunet.
Noi comunicăm în multe feluri...
cu mai mult subînțeles decât cuvintele rostite.
La fel și animalele.
Singura diferență dintre ele și noi pot fi rezumate într-un singur cuvânt: Noutatea.
Când un animal dă alarma înseamnă că pericolul este eminent...
ele folosesc o serie de țipete și gesturi ușor de prevăzut...
care au mai fost folosite și înainte.
Acest lucru este categoric diferit de om.
Oxford English Dictionary conține 615.000 de cuvinte...
ale limbii engleze. Asta înseamnă cu 3.000 mai mult decât în urmă cu cinci ani...
și cu câteva mii mai puțin decât peste câțiva ani.
Pe de alta parte...
Este foarte puțină noutate în limbajul animalelor.
Din nefericire, vacile engleze scot aceleași sunete ca vacile franceze.
- Julian. - Sam.
Ascultă. Bachman te-a sunat. Vrea să te ă imediat.
- De ce? - Nu știu.
Te-a sunat ca și cum ar fi vreo problemă?
Intră.
Bună ziua, John.
Intră, ia loc.
Ceva mi-a atras atenția.
John, despre studentă, corect?
Intenționam să-ți vorbesc despre asta.
Nu cred că vreau să știu ceva despre asta.
Nu, uite ce-i, știi cine este Alexie Gierach?
Stanford Genetics.
Da, l-am întâlnit o dată la ceva organizat de facultate. A fost aici.
În urmă cu doi ani, a plecat în Antarctica
să pună pe picioare un nou proiect de cercetare al NASA.
Ieri, am primit asta de la el.
Un satelit a captat o imagine a unui obiect...
închistat în gheață.
Acesta pare să aibă dimensiunea: 6 metri lungime cu 3 metri lățime.
La început, ei au crezut că sunt resturile unui meteorit...
sau o balenă fosilizată.
Dar acum nu mai sunt așa de siguri.
De ce?
Ei bine, stația de telemetrie a identificat un soi de semnal radio...
pe care aceasta îl emite. - Pe bune?
Au inscripționat o spectogramă pe CD-ul ăsta.
M-am gândit că ți-ar plăcea să arunci o privire.
- Normal sau cu brânză? - Nu contează.
- Uite aici. - Ce-ai găsit?
Fi atent.
- Regularitate? - Sigur.
Grupuri de impulsuri cu lungime fixă, text distinct...
numere prime care se repetă continuu.
Ar putea fi meteorit?
Un meteorit așa de mare ar fi făcut un crater de câteva mile în stratul de gheață.
Ar putea explica impulsurile electromagnetice.
Nu un semnal regulat. Ascultă asta.
E o frecvență de șuturi în cur.
Antena transmițătoare din Arecibo are un diametru de 350 de metri.
Cea mai puternică de pe Pământ.
Semnalul este mai puternic și provine de la ceva de mărimea unei camionete.
- Spui că este regulat? - Da, cu impulsuri fixe.
Vrei să spui că-i un soi de semnal de căutare?
E posibil.
Dar textul căutat este mereu probe matematice simple.
Fără legătură cu un text.
Ca un semnal de identificare.
Vorbim de un semnal de la 30.000 ani lumina.
- Nu avem asemenea tehnologie. - Atât cât știi tu.
Știu ce este pe acest disc. Am studiat atent.
Prea mulți oameni îți știu aventura de la SETI.
Au citit ceva despre asta.
Spui că ar putea fi un satelit rusesc, aș vrea să-i fac o cryptanaliză.
De acord.
Dar dacă faci ceva cu care instituția asta să se rușineze...
o să-ți petreci restul zilelor...
predând abilități de comunicare pinguinilor din laborator.
Mulțumesc, John.
- Ce-i ciudățenia asta? - Nu știu.
Îl înregistrez și-l pasez americanilor la Kitt Peak.
Poate ei știu ceva.
Un transport va părăsi la noapte baza aeriană Edwards.
Oprește în Panama și în Insulele South Georgia.
Ei vor hotărî dacă vei pleca spre Rundell Peak...
De ce?
Vremea în Antarctica este foarte rea acum...
- și numai uneori poți intra sau ieși. - Grozav.
- De unde ai asta? - De la stația radio din insulele Falklands.
Un satelit de-al lor a interceptat-o cu două zile în urmă.
- De unde are originea? - Antarctica.
A fost undeva în banchiza Ross, apoi s-a mutat adânc, pe continent.
- Mutat? - Asta au spus.
- Ce l-ar putea muta? - N-am nici cel mai mic indiciu.
Hai să-l pasăm la NASA.
Bine.
Aici. O să ai nevoie de asta.
400 de metri.
Roțile sunt coborâte și pregătite. Intrăm.
Echipamentul e fixat la locul lui.
Let's lock it up.
Intrăm prea tare. Nu văd nimic.
Luminile, le văd. Suntem chiar deasupra.
Bine ai venit la Polul Sud.
Dl. Rome.
Eu sunt Nyla Wurtsen.
Să vii în această perioadă a anului este foarte greu.
Mă surprinde să văd că te-au lăsat să zbori aici.
Meteorologul McMurdo a consemnat pe toată lumea la sol în urmă cu o oră.
- Într-adevăr? - Da, cu siguranță.
- Dă-mi. - Nu, o duc eu.
Ești sigur? Așteaptă, lasă-mă să iau asta.
- Cum spuneai că te numești? - Nyla.
La ce adâncime suntem, Nyla?
Cam 20 metri. Suntem la al treilea nivel.
Mai sunt două sub noi: Laboratorul genetic și lanurile.
- Ce dracu a fost asta? - Banchiza care se mișcă.
Se întâmplă mereu, domnule Rome.
- Suntem în siguranță, nu-i așa? - Da, suntem bine.
Te duc spre zona locuibilă. Dr. Gierach ne așteaptă.
Se gândea că ai nevoie de puțină odihnă după zbor.
- De fapt, speram să văd obiectul. - Cum dorești.
- Deci, Nyla, corect? - Corect.
- Ce faci tu aici? - Am venit cu Michael... Dr. Straub.
I-am fost asistent universitar MIT și mi-a oferit un post aici.
Ce post e ăsta?
Dr. Brecher m-a avertizat în privința ta.
Sper că nu vorbești despre Kate Brecher, sau da?
Dr. Brecher.
Bine ai venit la Rundell Peak.
Îmi pare bine să te văd din nou, Dr. Gierach.
Da.
Când John a spus că vii, am fost încântat.
Și-am urmărit cariera cu suișuri și coborâșuri.
Chiar așa a și fost.
Timpul petrecut la SETI trebuie să fie plin de amintiri plăcute.
Da, zilele în care am fost pierdut în spațiu.
Așa, aici este.
În conformitate cu COMNAP...
păstrăm încăperea la o temperatură...
care să nu accelereze Procesul de topire.
Și după cum poți vedea, se pare că se topește mai repede decât trebuie.
Ce crezi că este înăuntru?
La început am crezut că...
este zgura prinsă în gheață.
Dar semnalul radio contrazice asta.
Cum este să lucrezi la SETI?
Nu mai există SETI.
Guvernul nu mai este interesat în căutarea inteligenței extraterestre.
Așa că au tăiat fondurile.
Dacă asta este ceea ce pare a fi...
Această tehnologie este cu mult înaintea a tot ceea cea am cunoscut noi.
Și de dragul de unei concluzii, hai să zicem că a fost pus aici...
de altcineva.
Tu ai spus-o, nu eu.
Alexie, au nevoie de tine în laboratorul cu porumb.
Continuăm mai târziu.
Ce a spus NASA când le-ai spus despre asta?
- Nu le-am spus. - De ce nu?
Treaba noastră aici este într-un stadiu foarte sensibil...
și amândoi știm cât de paranoici pot deveni cei de la NASA.
Bună, Julian.
- Ești în regulă? - Da.
Mă simt mai bine acum.
Păstrează-ți farmecele pentru Nyla.
- Nu sunt prea sigur că este genul meu. - E prea bătrână?
- Poate, un pic. - Tu nu ai un gen anume.
Am o grămadă de preferințe.
Ce s-a întâmplat cu 'care-i numele lui', dacă tot vorbim de preferințe?
S-a sfârșit.
Nu-mi strica munca, Julian. Ce facem noi aici este foarte important.
Ce te face să crezi că o să stric ceva?
Experiența.
Să-ți arăt camera în care vei sta.
Nu-i ca la hotel, dar e cea mai bună pe care o avem.
Un pat e tot ce-mi trebuie.
Punând-o la socoteala pe Nyla, sunt patru femei care lucrează aici.
Încearcă să stai în banca ta.
Alo?
Eu doar verificam dacă vrei să vii la micul dejun.
- Cât e ceasul? - Puțin trecut de 10:00.
Te duci să faci puțină gimnastică?
Îmi este doar mai ușor...
când fac dușul antibacterial după munca la câmp.
Când am sosit aici...
lucram singură în laboratorul cu semințe.
Iar uneori polenul e greu de scos din haine,
așa că lucram goală. - Sună perfect logic pentru mine.
- Dr. Brecher m-a oprit. - Să-i fie rușine.
Ăsta este viitorul.
Ingineria genetică, hrana crescută în condiții speciale.
- Ce întindere are? - Ceva mai mult de trei pogoane.
Laboratorul de grâu este un pic mai mare.
Trebuie să mă apuc de treabă.
Ești în sfârșit pus la curent?
- Unul din locuri. - Da.
Cine-i prietenul tău?
Dr. Michael Straub. Un genetician genial.
Cred că e atrăgător în slip.
- Foarte amuzant. - Nu încerc să fiu amuzant.
Am făcut doar o observație. V-am văzut râzând...
și s-a întâmplat să-mi atragă atenția. - De fapt, vorbeam despre tine.
Am să o iau ca pe un compliment.
Deci, ce e între tine și, care-i numele lui? Stubb?
- Al tipului, Strobe? Strubb? - Straub.
Nu-i treaba ta.
- Despre ce dracu' vrei să vorbim? - Nu vreau să vorbim despre nimic.
Vreau să faci orice ai de făcut aici și să pleci cât poți de repede.
Ai cumva idee despre ce facem noi?
Purtați costume de baie și cultivați porumb.
Iei mereu totul în glumă, nu-i așa?
Am găsit o breșă în genetică și asta ne pune în cursa pentru premiul Nobel.
Pentru prima oara în viața mea iau parte la ceva cu adevărat important.
Îmi pare rău.
Mereu îți ceri scuze și mereu o cotești într-o glumă sau aluzie.
Acum nu o să se întâmple.
Cum spui că ai stors bani de la NASA?
Ei sunt obsedați să convingă Congresul de posibilitatea colonizării planetelor.
Agricultura genetică este unul din primii pași.
Mult din acest echipament vine din laboratoarele SETI
după ce NASA a tăiat fondurile.
Impresionant.
Aproape la fel de impresionant ca lanul de porumb.
Ce crezi tu că este în blocul ăsta de gheață?
Îmi pare rău pentru ce am spus.
Știu cât înseamnă munca ta pentru tine.
Arăți super.
Ce știm despre acest Julian Rome?
37 de ani. Părinții morți.
Uciși într-un accident de mașină.
Absolvent al Universității Stanford cu licență în limbaje aplicate.
Șef de promoție. Se îndrepta rapid spre doctorat, când a dat de necaz...
cu o studentă care-i urma cursurile.
Nu și-a mai terminat niciodată doctoratul.
Apoi a lucrat în cadrul SETI ca decryptolog.
- E un vânător de extratereștri. - A fost.
Când NASA a tăiat fondurile, a părăsit SETI și s-a întors la catedră.
De data asta la Berkeley. E aici de doi ani.
Care-i legătura dintre Gierach și Rome?
De fapt Gierachla îl caută pe Dr. Bachman așa cum ți-am spus.
și Bachman s-a gândit la Rome. Mai e și altceva.
Ce anume?
Studenta cu care a fost încurcat, numele ei este Katherine Brecher.
Este unul din cercetătorii de la Rundell Peak.
- "Osler"? - Așteaptă să citești asta.
- Eu și fratele meu. - Scuze.
Eu sunt Grisham, ofițerul cu comunicațiile.
Eu sunt Rome.
Știu, am citit despre tine când lucrai la SETI.
Înseamnă că duci o lipsă acută de distracție.
Genul de treabă pe care o faceți voi mă interesează cu adevărat.
Făceam. Acum este totul istorie.
Am prins semnalul când au adus obiectul aici.
Cum l-ai înregistrat?
Când este vreme bună folosim satelitul Landsat.
- Era zgomotul de fundal. - Intre 2 și 6 gigahertzi?
Da, cum de știi asta?
Chestiile astea sunt totdeauna acolo unde te aștepți.
Deci chiar crezi că-i artificial?
Știu că-i artificial.
Poate fi o farsă atent pregătită.
Poate fi.
- Salut, Julian. - Salut.
- Ia loc. - Mulțumesc.
- Alătură-te. - Mi-ar prinde bine o cafea.
- Acolo. - Acolo? Grozav. Mulțumesc.
Pe cine nu ai cunoscut?
N-am cunoscut pe nimeni.
El e Abell, responsabilul cu întreținerea.
Iar aceste minunate doamne sunt Shelly Cline...
- Bună. - Bună.
...și Dacia Petrov.
și nu cred că l-ai cunoscut Dr. Straub, Julian.
Arăți mult mai mic așa, îmbrăcat.
- Ești încă aici? - Da, pentru o vreme.
Se pare că vremea se înrăutățește.
Ai lucrat pentru SETI ca decryptologist.
Mai exact ce făceai?
- Un fel de traducător. - Ce traduceai?
Mesaje din spațiu, draga mea.
"E.T. Sună acasă."
Cryptologistul determină dacă un semnal recepționat este valid...
apoi îl descifrează și-l traduce.
Câte astfel de semnale ai tradus?
Nici unul, exact.
Nu i-ai auzit niciodată, și totuși crezi că extratereștrii există?
- Crezi în Dumnezeu? - Da.
- L-ai auzit vreodată? - Nu.
- Ce zici de ceva de băut? - Cred că o să mă retrag.
Sunt un pic obosită.
Cât de lungi sunt de obicei întreruperile comunicațiilor?
Au fost și de câteva săptămâni.
Din când în când semnalul este intermitent...
ultimul a fost destul de lung să luăm legătura cu britanicii la McMurdo.
Asta până când s-a întrerupt de tot?
Când se întâmplă asta, nimic nu poate veni sau pleca.
Avionul este nefolositor, iar un spărgător de gheață n-ar avea nici o șansă.
Nu-mi vine să cred cât de mult s-a topit. Aproape că poți vedea ce-i înăuntru.
Am înnebunit eu, sau chestia asta pare să dea un impuls de intensitate joasă?
Pot să-l simt în măruntaie.
E chiar puternic dacă îl atingi. Ai grijă.
A fost semnalul armonios când l-ai interceptat prima oară?
- Nu. - Asta ce vrea să însemne?
Două sau mai multe frecvențe combinate într-un singur semnal.
Cred că unul este semnal de localizare, iar celălalt este un mesaj.
- Un mesaj actual. - Foarte multă muncă doar pentru o farsă.
Nu e o farsă.
Cât timp ne-ar lua să improvizăm o antenă?
Să punem un receptor aici?
Dacă nu putem comunica cu satelitul, va trebui să interceptăm semnalul aici.
Cred că vom găsi vreo vechitură folositoare în magazie.
Abell și cu mine putem face ceva în câteva ore, cred.
Ce ai de gând să faci?
Să încerc să găsesc și înțeleg ce este ascuns în semnal.
Cum?
Matematic.
- Ai găsit ceva? - Nu.
Semnalul primar...
aproape prea evident.
E ca un fel de baliză.
- Cu ce se ocupa fratele tău? - E mort.
Îmi pare rău.
A murit la un zbor de antrenament.
Vă antrenați împreună?
Da.
Mi-am pierdut interesul după accident.
Mă duc să caut un pat. Crezi c-ar trebui să o trezesc?
Nu, las-o să doarmă.
Baliza.
Semnalul ăsta l-am recepționat de la NASA ieri.
Uită-te aici.
- Ce s-a întâmplat cu sunetul? - Nimic.
Ăsta a fost înregistrat de Osler în '47. Semnalele par să fie identice.
Aceeași transmisie, aceeași frecvență, aceeași armonie polifonică.
Nu poate fi negată asemănarea dintre aceste două evenimente.
Se pare că va apărea o ocazie în această furtună...
să putem lua legătura cu omul ăsta, Rome.
Datorită trecutului sau, este cel mai în măsură să înțeleagă ce avem de spus.
- Adu-l pe Bachman aici, urgent. - De ce?
Ceea ce dl. Rome va auzi este bine să audă de la cineva în care are încredere.
- Ce se întâmplă? - Abell ne-a chemat.
A zis ceva de blocul de gheață.
- Ce s-a întâmplat? - N-am mai văzut așa ceva.
Pare a fi creat în mediu vulcanic.
Arată ca o scoică uriașă.
O molusca uriașă înghițită de Antarctica.
- Nu e o moluscă. - Dar ce e?
Nu-l atinge.
Ești în regulă?
Ești bine?
Parcă ar fi încărcată cu electricitate.
Eu cred că e rocă vulcanică formată în urma unei erupții.
Probabil lavă, sau bazalt.
Nu-i de pe Pământ, e venit din spațiu.
E un meteorit.
Meteoriții nu emit semnale radio.
Semnalul este complex exact ca semnalul retransmis de aeronave.
E o cutie neagră.
La început am crezut că-i o locație...
pentru navigație stelară, dar e puțin cam simplist.
Când Grisham l-a asemuit cu o baliză și asta mi-a trezit atenția.
A ajuns aici din greșeală, iar semnalul este pentru cine l-a pierdut.
- Extratereștrii. - Asta e o nebunie.
Poate că nu, Michael. Totul are sens.
Mai este și altceva.
Semnalul primar este cheia cryptografică...
care deschide mesajul ascuns prin complexitate.
Deci am comparat cifrul textului cu el însuși...
și coincidențele dintre șirurile de caractere. Diferențele care apar...
în șiruri la intervale divizibile cu 5, se repetă și se schimbă la 70 și 125.
- Despre ce dracu vorbești? - Vorbesc despre ăsta.
Ce-i?
Ăsta? Ăsta-i un mesaj?
O parte dintr-un mesaj.
este numai un strop din înțelepciunea galactică...
ceea ce toți am așteptat.
Eu am așteptat.
Ar putea fi un mesaj mai lung care nu a fost încă descifrat?
Ar mai putea fi câteva chei cryptografice.
Intervalele se pot schimba, șirurile varia. Posibilități nelimitate.
Dar tot pot fi întâmplătoare.
- Eu doar cred că nu. - Da, dar există această posibilitate.
- Orice este posibil. - Cred că Julian are dreptate.
- Arată a extraterestru. - Vorbiți fără nici un sens.
Nu te supăra, Nyla.
Nu poți ști dacă un extraterestru vine la tine și te ciupește.
Nici tu. De ce ești așa de sigur că nu este asta?
Alexie, tu ce crezi?
Sunt de acord cu Julian.
Orice este posibil.
Toată lumea, ar fi bine să veniți jos în hala de întreținere.
Se vede un pliu în suprafața chestiei.
Putem s-o deschidem?
Daca reușești s-o descarci, putem să ne băgăm nasul.
Pot să improvizez ceva s-o descarc în pământ.
Poate că nu-i o idee prea bună.
Este o cale de a afla dacă ai dreptate.
Nu sunt sigur că-i o idee bună, oricum. Pot fi agenți patogeni înăuntru.
O contaminare ne-ar putea nimici toată munca.
Laboratoarele sunt un mediu protejat.
Eu zic să încercăm mâine dimineața să deschidem chestia asta.
Dacă Julian are dreptate, intrăm în istorie.
Dacă am eu dreptate, mâncăm paste toată săptămâna.
Gata, poftește-l înăuntru.
Bine ai venit, Dr. Bachman. Te rog, așează-te.
Știu că trebuie să fii foarte nedumerit.
Da, un pic, domnule.
Nu-mi pot imagina de ce am fost adus aici.
Ceea ce vrem să-ți spunem, Dr. Bachman, depășește cu adevărat imaginația.
Tu chiar crezi că-i extraterestru, nu-i așa?
Totul duce la această concluzie.
Sper să te înșeli, Jules.
Nimeni nu mi-a mai spus așa de mult timp.
De ce speri să greșesc?
Pentru că dacă ai dreptate, noi suntem primitivi prin comparație.
Asta nu poate fi așa de rău. Poate că putem învăța de la ei.
Poate că nu vor avea răbdare să ne învețe.
Deci poate fi doar o încercare de adaptare.
Aceeași rațiune care ne face să ucidem tot ce este sub noi în lanțul trofic.
Poate că sunt niște prădători mai eficienți decât noi.
- Kate. - Nu.
- Nu știi ce voiam să spun. - Vrei să-ți ceri iertare din nou.
Dă totul uitării.
- V-am întrerupt cumva? - Nu. Am terminat.
V-am deranjat?
E o poveste lungă.
Vrei să-mi faci o favoare? Vreau...
Să urmărești programul? Vreau să fac un duș și să caut ceva de mâncare.
Vrei să-ți țin companie?
Ar putea fi plăcut.
Dar mai bine nu.
Ne vedem imediat.
Fi atent cu lucrul ăsta.
Ține-l bine.
Aici.
- O să meargă? - Ar trebui.
Gata, dă-i drumul.
Închide!
Ceva genera curent din interior, dar acum ar trebui să putem lucra la el.
Vrei ceva de băut?
Apă, cafea?
- Coniac. - Coniac, te rog.
Sistemele meteo ne anunță când vom putea lua legătura.
Sistemele din satelit ne avertizează prima ocazie.
Dacă toate astea sunt adevărate?
Dacă este deja prea târziu?
Am luat și asta în considerare. Măsurile sunt luate în timp ce noi vorbim.
Mesajul americanilor este formulat corect, domnule.
Viteza la două treimi. Adâncimea 200 metri.
Capul compas doi cinci zero.
Domnule. Capul compas doi cinci zero.
- Ce crezi că-i înăuntru? - Nimic, sper.
Lama a tăiat un strat dar este mult mai moale decât suprafața.
- Dacă ea are dreptate? - Mușcă-ți limba, Kate.
Nu crezi asta mai mult decât mine.
Singurul motiv pentru care ții partea la nebunia asta, este el.
Nu-i adevărat.
Nu este o stâncă. Arată ca un aliaj de carbon.
Ce a cauzat coroziunea suprafeței? Expunerea la apă?
Pare mai degrabă afectat de topire...
de la expunerea la temperatură mare.
Pentru Dumnezeu, Alexie, nu știm nimic despre chestia asta.
Să-ți spun ceva. Mă duc în laboratorul cu porumb să lucrez.
Nimeni nu-ți dă premiul Nobel pentru prostii spațiale.
Nimic?
Nu, continuă să se întoarcă la asta.
- Mai exact, ce vrea să facă? - Încearcă să vorbească.
E un limbaj. Știi tu, Limbajul nu este folosit doar...
pentru conversație...
ci și pentru a descrie mediul în care cineva poate supraviețui.
De când spațiul și timpul este o constantă...
orice formă de inteligență din mediu îl va defini în același fel.
- Dar într-un limbaj diferit? - Da.
Vreau să spun că matematica este expresia de baza în orice limbaj.
Deci trebuie doar să găsești calea de rezolvare a ecuației.
Asta și face, cu ajutorul cheii cryptografice din semnal.
- La fel ca în 'Labirintul Minții'. - La fel ca în ce?
Un joc pe calculator...
unde trebuie să găsești ieșirea dintr-un puzzle matematic.
De câte ori reușești, obții o cheie care deschide o ușă către o altă lume.
Ce?
Poate că fiecare bucată din mesaj este ea însăși o cheie.
Ce vrei să spui?
'Labirintul Minții'.
Poate că așa trebuie interpretat semnalul.
Este o progresie...
care folosește fiecare ultimă piesă ca o nouă cheie.
Vezi.
Acum folosim...
noul interval...
următoarea cheie.
Funcționează.
- Așteaptă un minut. - Ce?
Oh, Dumnezeule!
Ce crezi, Abell?
Cred că am să pătrund.
Trebuie să-i oprim.
- Ce-ar putea fi înăuntru? - Nu știu.
Tai chiar în următorul strat, este mult mai moale ca suprafața.
Treci în locul meu.
Mă duc să aduc o nouă lamă.
Aici.
Jack!
- Ce se întâmplă? - Trebuie să-i oprim.
Nu-l deschideți!
Ce dracu'?
Ești bine?
Avem focul sub control. Cineva să-l ajute pe doctor.
- E cineva rănit? - Eu sunt bine.
- Dar tu? - Sunt în regulă.
Cu grijă, Alexie.
- Cineva de jos? - Eu sunt ok.
Dar Jack?
Nu știu. Nu-l pot vedea. Peste tot locul e o ruină.
- Unde găsim niște lanterne? - Îți arăt eu.
Este altcineva rănit?
Am câteva zgârieturi.
Eu sunt bine, dar l-am pierdut pe Carl.
E sunt aici. Sunt bine.
Sunt bine. N-am nimic.
Unde-i puștiul?
Ultima oară când l-am văzut, era pe scări.
Pinter, ești bine?
Hai să coborâm să vedem ce s-a întâmplat.
- E toată lumea bine? - Nu știu.
- Ești în regulă? - Da.
- Lasă-mă să-ți văd brațul. - Nu, este în regulă.
E Jack. E mort.
- Ești bine? - Da, sunt.
Ce este?
Nu am mai văzut asemenea tehnologie.
Parcă e organică.
Cred că e ceva înăuntru.
Ce vrei să faci?
- Vreau să văd ce este. - Nu, așteaptă.
Priviți la asta.
Ce face?
Oh, Dumnezeule.
Ce dracu este asta?
Ce s-a întâmplat? Ce dracu ați făcut aici?
Scriem istoria. Așa cum ai spus.
- Crezi că e mort? - Pentru mine așa arată.
Nu mă simt bine.
Ce dracu se întâmplă?
Trebuie să fie în aer.
Rușii sunt în poziție de tragere.
Când vom hotărî, Generalul va trece la executarea planului de siguranță...
- Fără nici o reținere? - Dar vor aștepta până luăm legătura.
Submarinul nostru e echipat
cu rachete nucleare ce pot fi lansate de sub apă.
Vor trage una câte una.
- Pare a fi un tip de parazit. - Viral?
Cred că infecția este cu protozoare.
Ați văzut ce s-a întâmplat. Atacă țesutul din interior spre afară.
- Nici un protozor nu poate face asta. - Nu aici, pe Pământ.
Am transmis un semnal de ajutor, dar nu putem lua legătura până nu încetează furtuna.
O să murim, nu-i așa?
- Sunt șanse să fim infectați toți, corect? - Poate că nu.
Poate că Nyla și ceilalți au avut cumva contact fizic.
Nu am observat pe nimeni atingând chestia aia.
- Singurul obiect a fost coada de matură. - Atunci și noi suntem infectați.
- Poate că noi suntem rezistenți. - Asta-i posibil, nu-i așa?
- Deci este genetic flexibil. - Despre ce dracu vorbești?
Uneori o boala își încetinește evoluția...
nu ucide dacă are nevoie să supraviețuiască.
Vrei să spui că dacă murim toți, moare și ea?
Exact.
Asta e grozav!
Cât de mult rezistă bateriile de urgență?
Cam 24 de ore. Rezistă mai mult dacă închidem o parte din stație.
- Unde se consumă cea mai multă energie? - Câmpiile laborator.
N-o să închidem experimentul.
Și eu sunt de aceeași părere, Julian.
Hai să începem cu sectoarele de locuit și hala de întreținere.
A plecat.
- Ce? - Chestia, a plecat.
Deci trăiește.
- Unde este? - Trebuie să fie undeva în hală.
- Ce-o să facem? - O s-o găsim.
Nici gând. Eu nu merg să caut chestia aia.
Infestarea se poate face prin contact.
Atunci du-te cu Kate și închideți generatoarele.
N-ar trebui să luăm arme cu noi?
Sunt arme de foc aici?
Pilotul are două pistoale de 9 mm în costum. Le-am văzut când a venit.
Fac parte din kitul de supraviețuire.
Hai să le aducem.
Raza pe care trebuie să aplicăm această campanie poate fi depășită...
din cauza celorlalte stații.
În timp de ne certăm pe amănunte, putem fi pe calea anihilării totale.
Domnilor, satelitul meteo ne arată...
ca vom avea o mică gaură în furtună cam într-o oră.
S-ar putea să fie ultima ocazie.
- Mă cuprinde groaza. - Nu-ți fă griji, o să fie bine.
Spune-i lui Nyla și celorlalți.
De ce nu ne despărțim?
Asta-i bună. Kate, aprinde lanterna.
Kate, unde te-ai dus?
- Ce? - Doamne.
- M-am căcat pe mine de frică! - Am închis rețeaua de curent.
Dar nu te mai furișa așa, bine?
Hai să mergem în sala mașinilor să verificăm generatoarele.
Țin-te aproape.
Ce-o să facem când o să-l găsim?
Întrebarea este...
Ce-o să facă el cu noi?
Cred că sunt astea trei.
E în regulă.
Vezi?
Nu vreau să-ți fac rău.
Dumnezeule! Julian!
Omoară-l!
Nu face asta.
Oprește-te!
Am crezut că-i gata să te ucidă.
Nu cred asta.
M-am simțit...
în siguranță.
și apoi...
am simțit un fel de teamă.
Vine din nou.
Poate că în sfârșit o să fim scoși dracu de aici.
Pe vremea asta, nimeni nu poate zbura aici.
Nici noi nu putem zbura afară.
Nimeni nu pleacă până nu aflăm ceva despre acest patogen.
- Nu poți hotărî nimic pentru mine. - Liniștește-te.
Are dreptate, Michael.
Nimeni nu pleacă.
Rundell Peak, aici este USS Crowley. Răspunde.
Rundell Peak, ne auzi? Terminat.
USS Crowley, aici este Rundell Peak. Te auzim.
Continuă pentru Rundell Peak.
Aici este Dr. Bachman.
Da, eu sunt. Sunt în Washington...
alături de secretarul Apărării...
și câțiva bărbați.
În legătură cu extraterestrul, nu-i așa?
Dumnezeule, e adevărat.
Atunci presupun că l-ați deschis.
Cu ce pierderi?
Doi accidental, patru din infecție.
Se pare că cei șapte care am rămas suntem rezistenți la infecție.
Cel puțin până acum.
A fost contaminat mediul din afara stației?
A fost mediul din afara stației compromis?
Nimeni n-a ieșit afară.
Ce este înăuntru, John? ce s-a întâmplat?
John, mai ești aici?
Ce ați găsit voi în gheață este o capsulă de salvare...
asemănătoare cu sistemul nostru de catapultare.
În noaptea de 2 iulie, 1947...
un vehicul similar a intrat în atmosfera Pământului.
A aterizat aproape de Roswell, New Mexico...
și a început să transmită un semnal de salvare.
Când ei încercau să găsească capsula nedeschisă...
un operator radio numit Gordon Osler...
a întâlnit frecvența semnalului, la fel ca și tine.
A plecat în căutarea sursei transmițătoare.
Extratereștrii sunt purtători ai agentului patogen, dar ei sunt imuni.
Ei au fost surprinși de asta până au intrat în sistemul nostru planetar.
Prima oprire a fost Marte.
Exterminarea totală a durat mai puțin de șase luni.
Cum comunică? E un fel de telepatie?
Da. Niciodată nu și-au părăsit navele.
Recuperarea a fost automatizată.
Dar s-a dovedit în seara asta...
Că vor cu disperare să fie asimilați cu noi.
Ai intrat în contact cu el? Este în viață?
E mort.
Nimic nu mai contează. Singura soluție este sterilizarea.
Ce vrei să spui cu asta?
Hotărârea e luată.
O explozie nucleară controlată este singura variantă.
- Spune-le că ajutorul este pe drum. - Nu.
- Nu o să-i mint. - Nu avem de ales.
Dumnezeu știe cum se vor simți în următoarele ore.
Au dreptul să știe ce o să se întâmple cu ei.
Spune-le adevărul, și-ți garantez că integritatea stației va fi compromisă.
Un submarin...
rusesc e în drum spre voi.
Cum dracu o să ne ajute?
Nu vine să ne ajute.
Cât timp mai avem?
Trei ore.
Îmi pare atât de rău, Julian.
Mulțumesc, Dr. Bachman.
Știu cât de greu a fost pentru tine.
Nici nu mă gândesc!
Nu pot face asta.
Nu ne pot ucide pe toți.
Eu zic să luăm avionul și să ne încercăm șansele.
Daca vremea nu se îndreaptă șansele noastre sunt minime.
Nimeni nu pleacă nicăieri. Să plecăm înseamnă să infectăm întreaga planetă.
Nu suntem infectați, pentru Dumnezeu!
- Poți dovedi asta? - Dacă eram, acum eram morți.
Cumva ne-am dezvoltat rezistență la boală.
Dacă ne-am face niște analize ca să verificăm?
Protozorul știe să se deghizeze în proteină celulară.
- Putem fi noi imuni? - Posibil.
Dar Shelly are dreptate. Putem fi o parte a unui sistem ascuns de multiplicare.
Infecție fără nici un simptom.
Nu e nimic, numai o teorie de căcat!
Vedem asta la plante mereu.
Introduci un patogen, unele mor imediat...
iar altele dezvoltă imediat un anticorp împotriva infecției.
Cu fiecare minut pe care îl pierdem aici am putea fi mai departe.
Toata lumea stă pe loc până Shelly ne face analizele.
Apoi vom hotărî ce vom face.
De ce nu o ajutați să pregătească laboratorul?
Nu pot să cred.
Trebuie să fie un fel de sfredel, domnule.
Armele sunt pregătite.
EAM este programat pentru lansarea rachetei strategice.
Pregătește ținta și inițializează procedura de tragere.
Sper să ai dreptate, Mr. Volkv.
- Nu e nici o urmă de patogen. - Ești sigură?
Uită-te și tu. Doar celule sănătoase.
- Poate fi ascuns în proteine. - Știi cât de puțin probabil este.
Puțin probabil? Care sunt șansele?
99,999 până la infinit.
Dar nu 100?
Pentru Dumnezeu, ce mai așteptăm? Eu zic să plecăm acum.
Tu ce crezi, Alexie?
Fără o dovadă irefutabilă am fi de-a dreptul iresponsabili.
Nu știu.
Tu ce crezi?
Dacă nu e nici un semn, sunt de acord cu tine.
Suntem doi. Haide, Kate.
- Vrei să mori degeaba? - Nu, nu vreau.
Dar dacă este o singură șansa să răspândim asta nu avem de ales.
ți-ai pierdut mințile? Nu e nici o urmă în sânge.
Ce dovadă mai clară vrei?
- Nu merg nicăieri cu tine. - Ești tâmpită, curvă proastă!
- Dă-i arma ta lui Grisham. - De ce?
Deoarece numai tu poți pilota avionul.
Pentru mine e un motiv în plus să-l păstrez.
Dă-i pistolul lui Grisham.
Când am sosit, am reținut că poarta are un cod pentru a fi deschisă.
- În hala de întreținere e la fel? - Da, de ce?
Cred că ar trebui să schimb codul în caz că cineva se hotărăște să plece.
O să-ți arăt cum.
Întâi, trebuie introdus codul existent, care este 7942.
Acum așteaptă comanda de deschidere.
Combinație de patru numere, apoi eliberează primul și al treilea buton aprins.
- Acum în sala de întreținere. - Bine.
Cât mai e până ajungem în poziție de lansare?
Optsprezece minute, domnule căpitan.
Fixează poziția de tragere în computer și setează condiția 1 KTX
pentru lansarea de rachete strategice.
Fixat poziția de tragere în computer și condiția 1 KTX
pentru lansarea de rachete strategice e setată, domnule.
Domnilor,
Lansarea de arme nucleare a fost autorizată.
Ăsta nu este un exercițiu.
- Ești în regulă, Michael? - Nu.
Nu sunt în regulă.
Cât avem de când am vorbit cu Bachman?
Peste o oră.
Nu mai avem mult timp.
E o nebunie.
Dacă au putut să ne vorbească prin radio, înseamnă că este o gaură în furtună.
Sunt din ce în ce mai convins că pot scoate avionul de aici.
- Dacă putem ajunge la el. - Să mă fut în ele de porți.
Mai există o cale de a ieși de aici.
Deci acum așteptăm?
Acum așteptăm.
- Mi-ar fi plăcut să am o țigară. - Chestiile astea o să te ucidă.
Mereu m-ai făcut să râd.
Nu sunt gata să mor.
Nu poți face asta.
- Oprește-l! - Ia-i arma!
I-ai nenorocita de armă!
Te rog, oprește-te!
Să mergem! Să ieșim afară!
Aleargă către avion!
Încearcă să ajungă la avion.
Nu pot ieși. Porțile sunt încuiate.
Nu, Julian, ei se duc spre conductele de irigații.
- Despre ce vorbește? - Lanurile de porumb.
Trebuie să-i oprești, Julian.
Du-te. Sunt bine.
- Sunt în regulă. - Shelly, ai grijă de Kate.
Nava e la adâncimea de lansare, domnule.
Inundă tuburile și armează rachetele balistice de la unu la cinci.
Păstrează adâncimea, 70 de metri.
La dracu, sper că ei știu ce fac.
Armele sunt pregătite.
Foc pentru prima.
A plecat.
Dumnezeu să ne ajute.
Haide.
Să mergem. O să ieșim afară de aici.
Nu avem timp. Haide!
- Stai o clipă. - N-avem timp de pierdut!
Dumnezeule. Au dreptate.
Suntem infectați.
Deci, suntem infectați.
- Asta nu înseamnă că vom muri. - Înseamnă că ceilalți ar putea muri.
- Nu pot face asta. Nu merg. - Ba da, o să mergi.
Cine o să piloteze avionul?
Vrei să rămâi aici și să aștepți să cazi în uitare...
când avem șansa să plecăm de aici? Acum să mergem!
Nu. Și nici tu nu vei pleca.
Michael, nu face asta!
Michael, nu poți ieși afară.
Oprește-te! Uită-te la porumb!
Haide.
Nu fă asta!
Ajută-mă, Julian.
Ce se întâmplă?
Ajută-mă.
Nu te mișca.
Ne sufocăm.
Nu pot să respir.
Respiră încetișor.
- Nu pot să respir. - Liniștește-te.
Nu pot să respir.
Nouă minute până la impactul cu ținta!
- Haideți, să mergem. - Unde?
Nu mai avem timp, trebuie să plecăm. Sunteți bine?
Să folosim poarta de la hala de întreținere. Ești bine, Alexie?
Julian, ce se întâmplă? Unde mergem? Unde e Michael?
E mort.
Aproape am ajuns.
E greu de respirat.
Respirați încet.
Plămânii vor mai fi folosiți doar până intrăm înăuntru.
Unde înăuntru?
Dumnezeule!
Ce facem acum?
Ei vor să îi însoțim.
Timpul se scurge.
Mi-e frică, Jules.
Și mie mi-e frică.
Ține-mă de mână,
și nu-mi da drumul.
O știre neconfirmată încă...
despre dezastrul de la o stație NASA situată în Antarctica...
a fost rezultatul exploziei unui reactor nuclear.
Un purtător de cuvânt al Pentagonului spune că vom primi în curând mai multe informații.
Vom da legătura la conferința de presă a președinției...
programată pentru ora 7:30 PM.
Confirmăm că toți cei 13 oameni sunt morți.
Printre ei se aflau renumiții geneticieni...
Dr. Alexie Gierach, Drs. Katherine Brecher...
și Michael Straub...
cercetători foarte respectați în lumea geneticienilor.