- Har du sett min nya slips? - Andra skåpet, översta vänstra lådan.
- Min portfölj, då? - Ytterdörren.
Jag tog visserligen några glas i går, men visst såg jag lådor?
- Jag packade upp i morse. Rundtur? - Nej, jag får rota varje morgon.
- Vad är det för fel? - Jag ska vara i rätten på morgonen.
- Har du fjärilar i magen? - Lite när jag ska vittna.
Snyggt.
- Du också. - Vet du vad?
- Jag är lycklig. - Jag också.
Det där är väl inte Dov?
- Vet ni vad jag hoppas på? - Din röst kommer att bli mörkare.
Jag skulle vilja använda mitt badrum. Jag betalar ju hyra och så.
Ursäkta, kompis.
- Skönt att vara tillbaka på jobbet. - Hur länge ska Gail bo här?
- Vi ska inte ha en rumskompis till. - Vad menar du?
Lägg inte borsten i min låda. Det kommer hår i min hudkräm.
- Vad? - Inget, jag ska bara kissa.
I ditt rum.
- Vad är det? - Ett kort. Det är du och Luke.
- Leo gillar lila just nu. - Gulligt. Tack.
- Hur går det med flytten? - Jag har packat upp allt redan.
Du? Det tog dig sex månader att fixa det förra stället.
Det är annorlunda nu.
Jag vet liksom vart allt ska stå. Jättebra.
Är det där Boyd? Vad gör han här?
Försöker övertala Swarek att gå tillbaka till Vapen och gäng.
McNally, Nash. Ni ska till Supernova, det är en konsert.
De gav ut tusen armband men har inte plats.
- McNally, du är ansvarig. - Kul. Vem spelar?
En vanlig dag på kontoret.
- Ned! - Jag letade efter mina vänner.
- Du stod ovanpå min bil. - Nej, jag dansade.
- Vad har du tagit? - Jag är hög på livet.
Hög på livet, visst. Rör på påkarna.
Vad ska jag göra med dem som driver runt?
De ska köa om de har armband, annars trottoaren.
Jag har en fråga, och du får svara vad du vill...
- ...men hur länge ska du bo hos oss? - Är det du som undrar?
Om ni har alkohol eller droger så släng dem. Vi ska muddra er.
- Är det vatten? - Polisman Epstein?
- Tålamod är en dygd. - Dov Epstein!
- Mark Johnson! Hur är läget? - Jättebra. Vad otippat!
- Vi har inte setts sen... - Din bror fyllde år.
Grillen började brinna.
- Hur är det med honom? - Jättebra.
Jag vet inte varför jag sa så. Han dog för fyra år sen.
Det var kul att se dig, Mark.
Kom igen. Vänta nu, twittra senare.
Vi släpper in tio i taget. Håll dem lugna.
Det är aldrig bra med gratiskonserter.
Härligt. Kultur för massorna.
Jag vill inte ha nån kultur på min bil.
- Ska du till Vapen och gäng? - Jag har inte bestämt mig.
- Vad hindrar dig? - Du.
- Hur ska jag kunna jobba utan dig? - Du får ha hårgelé igen.
- Problem vid dörren. - Jag kommer.
Vi ses.
- Vad är det? - Femtio till, sen stänger vi.
- Folk lär bli arga. - Jag kanske får använda vattenkanon.
- Vad är det? - Jag behöver lite action.
Ta dem som står sist, de kommer inte in.
Lugna er, annars skickar vi hem er.
Ursäkta, men kön skulle vara här, och jag ville inte gå utifall att...
Fånigt. Jag skulle vakta platsen, och nu är jag inte ens i kö.
- Vi har armband. - Var är din vän?
- Runt hörnet. - Vi ska stänga dörrarna.
Hon skulle köpa varm choklad på Artie's. Kön skulle vara till höger.
Gör du alltid som folk säger? Jag också. Förut i alla fall.
- Artie's är jättebra, fast segt. - Det är väl värt väntan.
- Okej, jag släpper in er. - Tack. Min rumskompis blir jätteglad.
Inga problem.
Chefen, jag fortsätter släppa in om det går bra för dig.
- Pojkvän? - Nej, han var min handledare.
Han är gullig. Jag hade en sån labbkompis.
Ligg still.
1509. Skott har avfyrats. Supernova, Queens och Richardson.
Två personer skjutna, en polis. Skicka en ambulans på en gång.
Släpp ut luften.
Allt kommer att ordna sig. Försök inte resa dig. Ligg still.
Försök andas. Du tappade andan, men kulan gick inte in.
Jag måste vara chef nu.
Nash, Diaz, styr hit den. Skjuten i bakhuvudet, röd jacka.
Bakhuvudet, det är allt jag ser.
Jag är här.
McNally, lägg dig och slappna av. Du måste vara still en liten stund.
- Det är ingen fara. - Nej, men kulan är bevis.
Andas, bara. Epstein, du får vara hos flickan.
Samla ihop människorna. Släpp inte i väg någon.
Okej, allihop. Ta ett steg tillbaka.
- Lugna dig. Lugna dig nu. - Kate!
Lugna dig! Lugna dig nu!
Epstein, stanna hos henne. Skriv ned allt: Ankomsttid, operationstid.
Läkarnas namn. Tid då döden inträdde om den gör det.
Se till att ringa. Jag ska hitta familjen.
- Vänta. Vad heter hon? - Kate. Jag tror att hon heter Kate.
Du får sköta påsen. - 22-årig kvinna med en skottskada i huvudet.
- Det är en trea. Fem minuter. - Vad händer?
- Har nån pratat med familjen? - Oliver letar.
Skotten kom därifrån. Tre hylsor från en .380, vapnet har inte upphittats.
Vittnen ska förhöras. Rumskompisen åker till stationen.
- Vem kommer från mordroteln? - Callaghan är i rätten i dag.
- Det är inte mord än. - Det kan bli.
Då ska vi behandla det som så.
Jag hörde om det på radion. Nu slipper jag en kloak.
Jo Rosati, mordroteln.
- Sam Swarek. - Oliver Shaw.
- Var är hon som blev skjuten? - Andy McNally. Där.
- Jag börjar med henne. - Du skötte dig bra, McNally.
Jo, vad bra att du är här. Det här är inspektör Rosati.
- Gör det ont? Mår du bra? - Ja, jag mår bra.
Säkert.
Till att börja med behöver vi din väst. - Walter?
Ingen fara. Slappna av nu. Slappna av.
- Nu ska vi titta. - Ursäkta?
Du måste åka till sjukhuset. Vi får se när.
- Det är ingen fara. - Hur många gånger har du sagt det?
- Runt hundra. - Du lär få säga det fler gånger.
Du heter väl McNally?
Kan du berätta vad som hände?
Det är ingen brådska. Ta det lugnt.
Jag blev skjuten en gång. Här uppe. Jag kräktes i tre dagar.
Kunde inte jobba på en månad.
Jag tog jättemycket smärtstillande och såg alla såpoperor på tv.
Hon var jättetrevlig. Den där flickan var jättegullig.
Jag släppte in henne i stället för att tvinga henne att åka hem.
Självklart, hon var ju trevlig.
Jag gjorde det, och...
Vi stod och pratade. Hon stod bakom mig.
Vi pratade om varm choklad, och...
Sen kom skottet och hon... blev skjuten... Herregud.
Du sköter dig jättebra.
- Hur mår du? - Bara bra.
Det var jätteläskigt och gjorde ont, men det är ingen fara.
Blåmärket börjar redan bildas och... Sam?
Du skämtar. In bakom lastbilen.
Polis, upp med händerna.
Har du ett vapen? Vänd dig om. Ned på marken.
Om du har ett vapen på dig... Ge mig den där.
Swarek här. Jag har en manlig misstänkt med en .380-pistol.
Jag talar sanning. Den är inte min, någon måste ha lämnat den där.
Jag skötte bara mig själv och så råkade jag hitta den.
Hur många gånger måste jag säga det? Den låg på trottoaren.
Du kan hålla käften nu.
- Jag skulle ge den till er. - Är det han?
Oscar Benson, 17 år, bor på Beckett 422.
- Vi börjar. - Låt honom inte tvätta händerna.
Vad ska de göra? Jag har inte gjort nåt.
Det är rutin, Oscar. Du slipper härifrån snart.
Du ska få sitta, och jag ska ge dig något att dricka. Hitåt.
Ni har nog tjugo minuter på er innan han vill ha en advokat.
- Hon är bra. - Det är hon.
Det tar fem minuter till sjukhuset. Det går fort.
Minns du vårt samtal?
- Vilket samtal? - Min första dag.
Du skulle köpa en kopp kaffe och vi skulle prata.
- Det var länge sedan. - Egentligen inte.
Jag heter Oliver Shaw, jag är din handledare tills vidare.
Rör inget i bilen och skriv inget i din bok om du inte blir ombedd.
Prata inte med andra, titta på mig först. Gör som jag säger.
Du tycker nog att jag är för hård, men i en pressad situation...
Mitt jobb är att du ska vara säker.
Den här texten representerar dig, och...
Vi kommer båda att åka hem i dag.
Det är ett bra samtal.
- Andy? Andy! - Hej.
Ingen fara, det är inte mitt blod. Jag mår bra.
Det är ingen fara, jag är bara öm.
McNally? Ursäkta.
Rumskamraten vill...
- Inspektör Callaghan. - Vad gör du här?
Jag hjälper till.
Rumskamraten vill prata med dig. Hon är på kontoret.
- Fick ni fast skytten? - Ja, vi har en kille med ett vapen.
- Du måste inte. Jag kan köra hem dig. - Jag förstår, men jag mår bra. Okej?
Jag vill vara här. Jag behöver det.
Vi hade stått i kö i en timme. Hon frös, jag skulle köpa choklad.
Jag borde inte ha gått. Jag borde inte ha väntat.
Det hade inte gjort någon skillnad.
Kate lyssnar bara på klassisk musik, det hjälper när hon pluggar.
- Är allt bra? - Ja.
Vi pratar om Kate.
Inte tidigare straffad, hans bror är med i ett gäng.
- Kanske han också. - En initiationsrit?
Att skjuta en polis kan ge respekt i vissa kretsar.
- Vi har det, Luke. - Allvarligt?
- Jag ringde, du var i rätten. - Jag är här nu, han sköt en polis.
Ja, din flickvän. Om du nu inte hånglar med alla söta poliser.
Det är ett problem. Du bor med henne.
Det är mitt jobb, nu tänker jag göra det.
- Du får inte skriva på något. - Jag tänker gå in.
Jag är inte på humör att vara snäll polis.
- Ni var väl arbetspartners förut? - Ja.
- Var hon någonsin snäll polis? - Nej.
Tjejen som du sköt har livshotande skador.
- Dessutom sköt du en polis. - Jag har inte skjutit någon.
- Vem var målet? Vet din bror? - Han är oskyldig.
- Var du ensam? - Jag menade inte så.
Kate Novatski var knappast målet, men du sköt in i en klunga.
- Jag såg ett vapen på trottoaren. - Varför kom du inte in?
- Jag kunde få femhundra för den. - Hittade du den?
Det stämmer.
Hon åkte in till operation 14.43. Det ser illa ut. Vad kan jag göra?
Jag ringer.
- Mrs Novatski? - Var är Kate?
- Hon opereras. - Var du med henne?
- I ambulansen. - Var hon vaken? Kontaktbar?
- Du får prata med en läkare. - Snälla.
Jag är sjuksköterska, jag vet.
Jag får vänta och får inget veta förrän operationen är klar.
Jag måste få veta något.
Hon stod utanför en konsert. Skott avlossades.
- Hon träffades. - Var? Var träffades hon?
Det är en huvudskada.
Fanns det hjärnaktivitet?
Du måste prata med en läkare.
Hon ville donera sina organ. Det var viktigt för henne.
Hon är ung och hon...
Hon är frisk, så trots huvudskadan är hon en väldigt bra organdonator.
- Du måste hjälpa mig. - Okej.
Nån måste ha sett något. Vi får prata med dem.
- Underbart. - Döm inte.
- För sent. - Slå er ned, allihop.
Ni var där men har inga vapen, så ni är inte misstänkta.
Men ingen får gå hem än.
Vi vill veta detaljer även om det tar hela kvällen.
Jag vill tillbringa kvällen med dig.
Ja, med pepparsprej i ögonen om du inte släpper mig.
Vem vill börja?
Vem har druckit mindre än sex glas?
Din tur.
Jag har nåt, ni lär inte gilla det.
Oscar pratade i telefon just när skotten avlossades.
- Med sin bror som är i ett gäng? - Nej, med sin mamma.
- Elva minuters samtal med mamman. - Jag skulle skjuta någon då.
- Jag sa att ni inte skulle gilla det. - Jo då.
Han kanske hittade vapnet, då.
Tydligen låste sig vapnet. Kulan från Andys väst matchar vapnet.
- Låste den sig? - Den fjärde kulan fastnade.
Det är över. Kate Novatski överlever inte. Jag behöver ett ord.
Kate Novatski var läkarstudent. Hon brann för organdonation.
Donatorkortet är ifyllt. Vi måste hjälpa mamman.
När hon tas av respiratorn räknas det som mord. Hon måste obduceras.
- Vi behöver kroppen. - Vi vet vad som hände.
Hennes lungor och hjärta skadades inte.
Jag fattar. Du var där med mamman.
Ja, men det måste inte vara meningslöst.
För den här familjens skull har vi en chans att göra något som hjälper dem.
Om vi får ett underskrivet erkännande innan de gör obduktion...
I så fall kan vi prata med rättsläkaren.
- Ett underskrivet erkännande? - Man ska sätta upp mål.
Kate höll definitivt inte på med något olagligt.
Hon är toppstudent med stipendium. Ingen pojkvän eller fiender.
- Du måste åka hem. - Jag vill inte. Vad ska jag göra?
Titta på tv? Ta en tupplur?
Om jag ska komma förbi det här måste jag få förstå.
Vad ska du förstå? Skott avlossades, ni träffades.
Hon hette Kate, hon stod bredvid mig, och jag behöver veta vem hon är.
Kör hem rumskamraten och prata med henne.
Jag förstår inte. Om hon är i en respirator så lever hon.
Inte precis. Maskinen andas åt henne...
Vill du att jag ska köra dig till sjukhuset?
Nej, hennes mamma är där. Det är mitt fel att dottern är död.
Eller nästan död eller snart död. Jag lämnade henne där i kön.
Jag släppte in henne för att vara snäll.
Om Kate är som du beskriver henne så var inte skottet menat för henne.
Det var en olycka. Det var inte ditt fel.
- Jo, det var det. - Eller?
Du låter som lärarassistenten i filosofi.
Han förklarar allt med att inget har en förklaring.
Hon blev ändå skjuten och är i princip död.
- Hur såg han misstänkt ut? - Han betedde sig misstänkt.
Personer är inte misstänkta, beteenden är det.
- Jag är kriminologistuderande. - Kul för dig.
- Vad gjorde han som var misstänkt? - Han var nykter.
Hon stod framför mig och höll i en pistol.
Eller var det en mobiltelefon? Det såg ut som en pistol.
- Har nån hostat ur sig nåt? - En kräktes.
Vi har bara i dag på oss, så nu löser vi det här.
Om nån av er har twittrat, sms: at eller bloggat några bilder...
så kom fram nu.
Larry, din tur.
- Ge mig din telefon. - Det är inte lagligt.
Hör på, en 23-årig flicka mördades i dag.
Så antingen visar du dina bilder eller så griper jag dig.
Det var jättesexigt.
Nu ska vi se här.
- Är du inriktad på gäng? - Inte du?
Pistolen är för värdefull för att slänga.
- Men hon hade inga fiender. - Och det gäller inte pengar.
Kärlek, alltså.
Jag vet inte var den är. Jag har sett henne med en dagbok.
Är det här hennes dator? Kan du lösenordet?
Nej.
- Hon bar den där kappan. - Hon lånade den av mig.
- Bär du den ofta? - Varje dag.
Inte nu.
Vi har inte pratat om dig.
Vi vet att Kate inte har några ex eller fiender.
Kate var perfekt, men många människor hatar mig.
Ex-pojkvänner, lärarassistenter.
Men jag bryr mig bara om Kate.
Som bar din kappa.
- Skrivs de ut? - Ja, det gör de.
- Jag skrev ut den här dubbelt. - Kan du skicka mig bilden?
Vi har tittar på Twitter, Twitpic, Facebook och mobilbilder.
- Vad pratar du om? - Bilderna togs strax före skotten.
Det är möjligt att någon kan ha fotat personen som sköt.
Ta in dem.
Plocka fram en penna och titta på bilderna.
Om ni har sett någon med flickan, flickan som sköts i dag...
så ringa in deras ansikte. Se till att vara helt säkra.
Ser du nåt?
Jag känner igen honom från studentfacket.
Jag hälsade på honom, men han svarade inte.
- Har du sett honom med tjejen? - Tror inte det.
- Men med henne. - Rumskompisen.
- Ring Andy. - Jag hämtar Rosati.
- Studenten har blivit lärare. - Överdriv inte.
Han heter Adrian Sparks, 27 år.
Lärarassistent i filosofi. Han bor på Spadina 1493.
- Andy är på linjen. - Fråga Miranda om Adrian Sparks.
Jag är inte med henne.
Jag är hos skoladministratören. Miranda har lämnat in klagomål.
- Finns Adrian Sparks med? - Ja.
Miranda har lämnat in två klagomål mot honom. Det är inte ovanligt.
Favorisering, trakasserier, förföljelse, att han ignorerar henne.
Sparks är lärarassistent i filosofi. De var ihop, men hon gjorde slut.
Trakasserier, hot, hon bytte sina lås.
Ja, Adrian skulle bli biträdande professor men fick inte tjänsten.
Tack.
Kate bar Mirandas kappa. Den är starkt röd, Miranda bär den alltid.
- De är väldigt lika på avstånd. - Hämta Miranda, vi åker dit.
Vi åker.
Miranda?
Öppna, Miranda. Vi måste prata.
Miranda?
- Släpp henne. Du är Adrian. - Jag är Mirandas vän.
- Är det här ditt ex? - Berättade du om mig?
- Tyst med dig! - Var du på konserten?
- Jag måste inte svara på det. - Jo. Händerna i luften.
Hjälp mig, han tänker döda mig! Hjälp mig!
Stanna.
Stanna, Adrian!
Rör dig inte!
Jag sa att du inte skulle röra dig!
Se dig om, för nu gäller det.
Vänd dig om.
- Jag vill prata. - Ska du övertala mig att komma ned?
- Är inte det ditt jobb? - Nej, hoppa om du vill, bara.
- Varför riktar du då vapnet mot mig? - Jag vet inte.
- Det är inte logiskt. - Nu kan vi prata.
- Börja du. Varför gör du det här? - Varför inte? Jag vill det.
Jag ville att allt skulle vara över.
Det funkade inte. Miranda är kvar, och det är du också.
Patetiskt.
Och nu är Kate Novatski död för att hon frös.
Ja, du är så naiv. Du är precis som...
Släpp.
- Jag ville att det skulle vara över. - Jag bryr mig inte.
Släpp!
Det skulle vara över.
Han är där uppe.
Den misstänkte är på taket.
Den är nog tom.
Vi fick Kate Novatskis mördare.
Luke är där, han har nog ett erkännande snart.
Jag hade ansvaret i dag.
Jag hade ansvaret, och hon dog. En flicka blev skjuten.
Du också.
Jag trodde att om vi fick honom och jag fick förstå så skulle det hjälpa.
Men icke.
Nu kan du inget mer göra.
Alla andra fortsätter med sina liv och glömmer det här.
- Men det kan inte du göra. - Vad deprimerande.
Epstein, Frank väntar på dig på sitt kontor.
Jag mår bra. Säkert.
Det går över.
Jag tar hand om det nu. Tack.
Peter McKee, 42 år, tre barn. Han har väntat på ett nytt hjärta.
- Ambulansen behöver poliseskort. - Epstein, se till att...
Se till att inte krocka.
- Så Dov hade alltså en bror? - Ja, Adam, några år äldre.
Var han sjuk?
Dov pratar inte om det, så...
Han begick självmord.
Han hängde sig. Sen skiljde sig Dovs föräldrar för gott.
Christian, du är...
Du jobbar ju igen nu. Jag behöver inte ta hand om dig.
Jag borde nog flytta ut, eller hur?
Nej.
Jag gillar att ha dig där.
Vi gjorde ett bra jobb. Vi löste fallet på sex timmar.
- Det har vi inte gjort förut. - Jo, en gång.
Det räknas inte. Det var för uppenbart.
Minns du Ivan Wallace-fiaskot?
Vi byggde upp hela brottsplatsen i vår lägenhet.
- Vi fick honom. - Jag fick honom.
- Jaså? - Ja. Minns du det annorlunda?
- Är det nåt äckligt i glaset? - Nej, jag tänker på Andy.
Tänk om kulan hade träffat annorlunda, bara lite högre?
Det gjorde den inte. Tänk inte på det.
- Vill nån ha nåt att dricka? - Jag betalar.
- Du var otrolig i dag. - Tack.
- Jag vill ändå inte bo med dig. - Det struntar jag i.
- Jag vill inte ta ledigt. - Erkännandet är underskrivet.
Cardellofallet, då?
Jag hörde er prata.
- Det var länge sen. - Jag vet.
Vi var partners i tre år.
- Hur länge bodde ni ihop? - Två och ett halvt år.
- Ångrar du något? - Inte ett dugg.
Bra.
Hur är...
- Snyggt. - Bröt du något?
Det ser värre ut än vad det är.
- Det var kul att jobba ihop. - Detsamma.
Vi kommer kanske att jobba ihop mer.
Det är svårt att byta grupp mitt i säsongen, men...
- Tänker du stanna kvar här? - Jag ansökte om förflyttning.
Ska inte du till Vapen och gäng?
Jag har inte bestämt mig.
Skål.
Text: Imposter10