23.976
МИШЕЛ КОНСТАНТИН
ИМАЛО ЕДНО ВРЕМЕ ЕДНО ЧЕНГЕ
Бог да ви благослови.
Мирис Лопес, 40 г., убит в Монтон на излизане от църквата.
Любовницата му.
Мястото, където се е криел убиецът.
В джоба му намерихме писмо, адресирано до брат му-
съдържател на заведение в Тунис, женен, с едно дете, няма досие.
Не е стъпвал във Франция от 10 год.
"Скъпи ми Луи, имам добра новина- намерих ти работа в Ница.
Шефът ми обеща да се погрижи за теб.
Със семейството ще дойдете тук. Намерих ви и сносна квартира
на ул. " Гилия" 6. Ключът е при портиера.
Много поздрави, целувки... " и т. н.
Това е. - Мога да отида в Ница вместо Лопес.
Няма смисъл. - Защо?
Очакват да пристигне семейството.
Намерете ми жена и дете и готово. - Как така?
Ако тримата отидем на погребението ще осъществя контакт с Манони.
Не мога да въвлека жена и дете в подобна опасна игра.
Няма риск. Ще ги задържа само два часа.
Два часа?! - Пристигаме за погребението
и ги качвам обратно на самолета.
Два часа? Голям оптимист сте, Кампана.
Вие ли сте г-н Луи Лопес? - Да.
Френска полиция. Ще ми отделите ли няколко минути?
Какво има? - Нося ви писмо от брат ви.
Не е успял да ви го изпрати. Бил е убит миналата неделя.
Знаехте ли точно с какво се занимава брат ви в Ница?
Мирис е мъртъв...
Бил е доверен човек на Манони.
Паскал Манони е виден бизнесмен на Лазурния бряг.
Но това е само фасада. Всъщност е крупен наркотрафикант.
От години се опитваме да уличим г-н Манони.
Брат ви е бил негов съучастник.
Г- н Лопис, ще ви дам един съвет.
Не е разумно да отивате в Ница.
Скъпи опечалени, близките приемат съболезнования.
Аз съм секретаря на г-н Манони. Той бе възпрепятстван да дойде,
но ви поднася съболезнованията си. - Благодарете му от мое име.
Ние сме прашинка във вселената. - Моля?
Ние сме прашинка във вселената. - Така е.
Господине!
Г- н Манони не предаде ли нещо за мен?
Не, съжалявам.
Брат ми ми писа, че г-н Манони ми е намерил работа.
Полиция. - Полиция.
Ще ви зададем няколко въпроса. Бихте ли ни придружили?
Веднага ли? Недейте така, тъкмо дойдох.
Багажът ми е още в таксито...
Няма да ви задържаме. - Чиста формалност.
Идете в апартамента. Ключовете са при портиера.
Чакайте ме там. До скоро.
Да вървим, господа.
Такси! - Идвам.
Довиждане.
Ей сега ще ви кажа адреса. - Не бързайте.
Малкият май ще заспи. - Пътуваме от сутринта. От Тунис.
Като дете, качех ли се в кола, заспивах.
С годините ми мина и слава богу, че с моята професия...
Ул. "Гилия" 6 - Разбрах.
На този май му се връща на гробището.
Да не пукна?!
Такова нещо не бях виждал!
Ужас!
Какъв кошмар!
Адресът ви? - Ул. "Гилия" 6.
Сутринта пристигнахме от Тунис и... - Ясно.
Елате с нас.
Млякото е полезно за кожата.
Записахте ли данните на жената? Добре.
Право в десетката. - Жена ви е свидетел.
Не бива да напуска Ница.
Потегляйте.
Чакам те вкъщи. - Щом ме пуснат.
Хайде, тръгвайте!
Тоя е пълен боклук. - Брат ти също.
Така ги харесвам наркотрафикантите. - Пастьоризирани.
Убиецът му заслужава медал.
Бъди по-нисък от тревата, Лопес иначе ще си имаш грижи.
Като него.
Секретарят на Манони. Куршум в челото. Снайпер.
Станаха двама.
Този ли е Луи Лопес?
Искам да говоря с него насаме. - Да, г-н комисар.
Люка, отдел "Наркотици", район юг. - Кампана, "Наркотици", Париж.
Имате ли нужда от информация? - За Манони.
Отплава с яхтата си. посока и период - неизвестни.
Вероятно се укрива.
Какво ще правите? - Ще го чакам.
А семейството ви? - Също.
Планът беше друг. - Да, но жена ми е свидетел.
Не бива да напуска Ница. - Може да се уреди.
Изключено. Освен вас никой не бива да знае кой съм.
Дори криминалната полиция? - Най-вече те.
Жената и детето са голяма отговорност.
Знам, но нямаме избор, ако искаме да заловим Манони.
Ако началството се съгласи, какво ще правите?
Какво ще кажете на детето?
Трябва да се превъплъти в малкия Лопес и то за дълго.
Имате ли деца? - Не.
На колко години е момчето? - На девет.
Защо реагирате така? - Децата са голяма грижа, ще видите.
Не утре, сега! - Сега не мога.
Можеш. - А и магазините са затворени.
Не е вярно. Те затварят в 19 часа, а още е рано.
Трябва да чакаме г-н Лопес. Утре казах! Не ми вади душата.
Бертран! - Обеща ми кола, ако съм послушен.
Да обещах и какво? Дръпни се!
Каза, че вечерта ще сме си в Париж. Какво правим тук?
Ще пренощуваме и на сутринта си тръгваме.
Искам си колата, иначе си тръгвам. - Както искаш.
Върви де.
Ура, ще имам количка!
Няма да живея с тях цял живот я, само известно време.
Ерген ли сте? - Да.
А жената коя е? - Вдовицата на Бертие.
Загина по време на служба преди 6 години в Турция. Наркотрафиканти.
Затова, когато и предложихме, тя веднага прие.
Изглежда интелигентна жена. Няма причина да не мине добре.
Колкото за момчето, ще говоря с него.
Да...
Наред ли е всичко? - Кажи му да ми купи количка.
Колко време ще останем? - Два-три дни, не повече.
Количката ми. - Остави ме на мира!
Иска полицейска кола. Иначе ще ни отрови вечерта.
Каква по-точно да е полицейската кола?
Искаш ли кола с дистанционно? - С батерии!
С батерии. - И с мигаща лампа на покрива.
И с мигаща лампа на покрива. - И със сирена!
И с радио антена! - И с два шамара!
Търся г-н Манони. - На първия етаж е.
Алма, кажете на г-н Бран, че идвам веднага.
Добър ден. - Търся г-н Манони.
В момента го няма. - А кой го замества?
В каква връзка? - Търси го Луи Лопес.
Г- н Лигман, г-н Луи Лопес е тук.
Нека влезе.
Влезте, г-н Лопес. Седнете.
Г- н Манони не е оставил никакви инструкции за вас.
Брат ви ви е обещал работа, но засега не можем нищо да направим.
Трябва да изчакаме г-н Манони.
Той кога се връща?
Не знаем.
Разпродадох всичко в Тунис. Включително и заведението.
Брат ми ми писа, че без проблем ще ме вземете на работа.
Извинявам се.
Проклета сирена. Подарък за сина ми. Поръча си я за рождения ден.
На колко години е? - На девет.
Пристигнах със семейството си... Объркан съм.
Сигурно имате връзка с г-н Манони. Бихте могли да...
Интересна играчка.
Сигурно може да се свържете, да му се обадите...
Да не мислите, че г-н Манони си няма други грижи на главата?
Значи намерихте кола.
Не беше лесно.
Работи. - И още как.
Мамо! - Идвам. В банята е.
Не влизайте!
Казахте ли му? - Моля?
Казахте ли му? - Не, чаках ви.
Трябва да измислим нещо... - Идвам.
Да му обясним защо трябва да ме нарича "татко",
на всички да се представя като Бертран Лопес
и да казва, че е роден в Тунис. - Доста неща, нали? Идвам!
Дали да не му кажем истината? - По-добре не.
Той гледа ли телевизия? Нека е някаква шпионска история.
Че съм на тайна мисия в Ница.
Тогава той ще реши, че съм специален агент.
Мамо, хайде! - Идвам.
Комисарят донесе ли ми кола?
Кой? - Комисарят купил ли ми е кола?
Кой ти каза, че е комисар? - Веднага се познава, че е ченге.
На теб не ти ли прилича на ченге?
Не искам да влиза. - Мълчи. Хайде, излизай.
Ето ти колата.
Ще ти я дам, но първо ми обещай нещо.
На никого да не казваш това от преди малко.
Майка ти ще ти обясни какво да правиш
и ако си послушен ще ти купя аутобан.
С ферарита, поршета...
Очаквате ли някого? - Не.
Ела. - Останете тук.
Г- н Лопес? Аз съм Родригес от третия етаж, точно под вас.
Прощавайте, но като разбрах, че новият съсед се казва Лопес...
Откъде сте? - От Тунис.
Аз съм от Мостаганем. Да не ви притеснявам нещо?
В момента се настаняваме... - Няма да стоя дълго.
Това госпожата ли е? Моите почитания.
Уморена ли сте от пътя? - Не, не е уморена.
Когато дойдохме с жената от Мостаганем, бяхме като пребити.
Не пътувахме никак добре.
Обаче вече мина, нали?
Та значи сте от Тунис. Мои тамошни приятели дойдоха тук.
Името Ереро познато ли ви е? - Не.
Как така? Не знаете Ереро? Морис Ереро, Ереро Морисо...
Даваше коли под наем. Паркингът на площад "Бабелкара".
Простете, че не ви каня. Тъкмо пристигнахме...
Я чакайте, откъде ви е този акцент? - Преди Тунис живях в Биянкур.
Рекох си... - Благодаря за вниманието.
Елате в къщи да пийнем по една анасонлийка.
Да се чукнем за добре дошли.
Извинявайте, но следобед погребах брат си.
Тогава вие извинявайте. Не знам какво да кажа.
Моите най-искрени съболезнования. Сигурно ви е много тежко.
Друг път ще се видим. Прощавайте още веднъж. Съжалявам.
този Родригес не ми харесва. Струва ми се двуличен.
Ако дойде, докато ме няма, намерете претекст да го отпратите.
Веднага ще разбере, че не сте стъпвали в Тунис.
Докато чакаме Манони, ще се правим на семейство.
Наричай ме Луи и ми говори на "ти". Ти се казваш Франсоаз.
Къде е куфарът ми?
Много мило, но сам си подреждам багажа.
Ами подредете си го! - За да знам кое къде е.
Хубаво! - Все пак съм ерген.
Живея съм и имам свои си навици.
Може би съм малко педантичен.
Благодаря все пак, че ми подредихте нещата.
Апартаментът не е лош. Светъл е.
Функционален, както се казва.
Щом ще живеем заедно, нека поне ни е приятно.
Да се опитаме да не си пречим.
Ако всеки мъничко се постарае, ще се справим.
Аз никак, ама никак не се безпокоя.
Хубава детска стая. - Няма да спя там.
Има само едно голямо легло.
Аз ли да спя в креватчето? - Виждате ли друг вариант?
По тихо, телефонът звъни.
А, Люка! Всичко е наред.
Няма проблем.
Върви като по мед и масло.
Идеално.
Приятелката на брат ви Морис, която беше на погребението,
май работи за тях - прекарва дрога.
Американка е. Казва се Мариана Халифакс.
Почти стигнахме.
Би трябвало, броячът показва 15,20 франка.
Улицата е еднопосочна. - Ще вляза на заден.
Боже мили.
Луди! Караха без фарове! - А кой влезе в еднопосочна улица?!
Пострадали ли са? - Да. Ще извикаме полиция.
Добре ли сте? - Да.
Нямам нужда от неприятности. - Нито пък аз.
Останете тук, ще се обадя в полицията.
Как си? - Добре.
Защо бягате?
Луд човек! - Едва ли. Какво стана?
Една голяма бяла кола се появи... Това са документите на другия.
И после изчезна...
Къде е кафене "Дю Марше" - Това е едно бистро в Манян.
Там се събират португалци.
Ами аз?
Кой ще ми плати курса?
такси!
Свободен ли сте?
Хотел "Дю Марше" в Манян.
Колко ви дължа? -12,40.
Нощна тарифа, а?
Тук ли е Доминго Пералда? - Да.
Може ли да го видя?
Може ли? - Може, долу е.
По стълбите.
Донесох документите ви.
Не се страхувайте. Доминго, не съм полицай.
Не съм ви враг.
Само искам да разбера, защо се опитаха да ви прегазят.
Видяхте ли нещо? Доминго!
Пуснете ме!
Глупаци!
Люка, тук е Кампана.
Простете за късния час, но стана инцидент.
Издирете ударена отляво кола.
Шофьорът и прегази един португалец и застреля друг в Манян.
полицията ще ви каже подробности...
Изплашихте ме. - Какво стана?
Сънувах, че карам мотор...
...много бързо...
...и се блъснах. Имаше много кръв. - Било е сън, спокойно.
Много ме болеше. - Хайде, заспивай.
Лека нощ.
Малкият е сънувал кошмар. - Много смешно! Лека нощ.
Остави го да спи и бързо в банята!
Невъзможен си, престани!
Какви са тези неща?
За мазна коса и срещу пърхот. Мамо, комисарят има пърхот.
Нищо не пипай. - Доста гнусно.
За намаляване на потенето... Я да видим.
Мамо, комисарят се поти. На този човек нищо не му е в ред.
Мамо и краката му се прегряват. - Тихо, ще го събудиш.
Има и мигрена.
Пробутали са ни инвалид.
Прекаляваш!
Простете. Добре ли спахте? - Да, благодаря.
Портиерката донесе кафе и кроасани. Ще ви донеса.
Няма нужда, мога и сам.
Моля.
Заето! - Пардон.
Ей сега излизам. - Не бързайте.
Банята е свободна.
Защо не чукаш?
Бутни! Ето така.
Ей сега идвам.
Добро утро. Благодаря за кафето и кроасаните.
За нищо г-н Лопес.
Снощи ни посети съседът Родригес. - Няма нужда... Благодаря.
Голям бъбривец, а? - Все разпитваше кога пристигате.
Нямаше търпение да ви види.
От кога живее в сградата? - Не знам, тук съм едва от месец.
Довиждане и благодаря.
Да вървим.
Мамка му. - Не се говорят такива думи.
Нали не може, мамо? - Не може.
Оставям ви. - Няма ли да дойдеш с нас на пазара?
Съжалявам, имам друга работа.
Ще се видим по-късно.
Луи!
Тръгнах със съвсем малко пари.
Вземи.
Малко са. - Колко искаш?
Знам ли, стотина франка. Ще ти върна рестото.
Какво ще купуваш със 100 франка? - Ами ще напазарувам.
Ще дойда с вас. По-добре е да ни виждат заедно.
Може да приготвя доматена салата и риба.
Обичаш ли печена златоперка? - Да.
Килограм домати, моля. -2,50 франка килограмът?!
Няма да дам 2,50 франка за домати. - Колко би трябвало да струват?
Кожодери. В Париж са по 2 франка.
В Париж вие ли пазарувахте? - Всеки четвъртък и в неделя сутрин.
Ще си купим от тези хубави моркови по 1 франк.
Не обичам моркови.
Пълни са с витамини. - Искам домати.
Килограм и половина моркови. - Като не иска, не купувай.
Килограм домати. - И цикория. Домати с цикория.
Сега не и е сезонът, а е и скъпа - 6,50 килограмът.
Ти си купи моркови, ние ще ядем цикория.
Синът ти ме докарва до лудост. - Той е и твой син, скъпи.
Килограм и половина моркови. - И цикория.
И домати.
Защо не мога да си играя в градинката? Има много деца.
Ще си стоиш вкъщи. - Ще пукна от скука.
Искам да си стоиш вкъщи. - Тогава му купи обещания аутобан.
Какво пък, нека да поиграе.
Ще те наглеждам от прозореца. Не забравяй, че се казваш Лопес.
Да ти помогна ли, хлапе?
Добър ден, г-н Лопес.
Как сте?
Качете продуктите, госпожо. Трябва да поговорим с мъжа ви.
Не си плащате таксито, а?
Няма да се бавя.
Шофьорът каза, че е качил клиент от ул. "Гилия"
и го е закарал на ул. "Рене Виван".
Висок, тъмнокос мъж с ниско чело и големи уши.
Защо отиде на "Рене Виван" - Да видя годеницата на брат си.
И най-случайно тя умряла.
Носиш нещастие. - А после отива в кафенето.
Аз в заведение си поръчвам питие.
Г- н Лопес отива и един португалец умира.
Среднощната разходка на г - н Лопес завършва с три трупа.
Започвате да ме отегчавате. - О, отегчаваме го!
Португалците не ги ли познаваш? - Не.
Нищо ли няма да ни кажеш? - Майната ви!
Казах, без полицейско насилие! Ясен ли съм? Без насилие!
Тормозят ме от половин час!
Никой не те е пипал. Оставете ни да поговорим цивилизовано.
Съжалявам. - Биете ли колега, свалете пръстена!
Извинявайте още веднъж.
как сте? - Екстра. Малкият сънува кошмари,
майка му ме разори, а мен ме бият двама палячовци.
Чудно, няма що! - А иначе как сте?
Оплетох се като пиле в калчишта.
Бракът е нещо ужасно.
Имаме известен напредък - убийците са американци.
Ново двайсет. - Младежът е казал на приятелите си.
Бил е категоричен.
Какво правят тук? - Явно ликвидират бандата на Манони.
защо? - Не знам.
Прибирам се. - Ще кажа, че съм ви пуснал
за да ни отведете на следа. Ще ви следят неотлъчно.
Поне няма ли да ги смените?
Оправете се, изглеждате ужасно.
Довиждане.
Почакай да те види баща ти!
Хулиганин такъв! Срамота!
Не е смешно.
Не мога да ви гледам.
Казах им, че се казвам Лопес и че съм от Тунис.
Браво. - Нарекоха ме африканец.
и аз им дадох да се разберат. - Не е смешно.
Сега в градинката сме трима африканци,
но аз съм тарторът и е много гот. - Дръж се прилично.
Очевидно се забавлявате. Разчитах да му дадете урок,
но явно не ставате за баща. - Аз...
Бие са като гамен, говори като каруцар, а на вас ви е смешно.
Яжте.
Майка ти е права - без лоши думи.
Защо не си ядеш салатата? - Не искам.
Как така? - Не ми се яде.
Нали заради теб я купихме. -8,20 франка.
За да ме издразниш ли се тръшна, мамка му?
Не се говорят лоши думи.
Смеете се, а после искате да превъзпитавам сина ви.
Какви са тези кутии?
Топено сирене. Івиждам, но защо са ви пет кутии?
Прави си колекция. - От сирене. Ново двайсет!
Събира пирати. - Какво?!
В кутиите има картинки на пирати.
Купи пет кутии заради някакви си картинки?!
Да. Купувам и равиоли заради марките,
луга за пране заради пластмасовите фигурки,
биберони, заради апликациите и какво ли още не.
Знаете ли защо?
Защото имам 9 годишно момченце. Сипете ми, моля.
Господине!
Преча ли?
Представям ви Луи Лопес - братът на Морис.
Тези господа познаваха Морис и го уважаваха.
Засега нищо не можем да направим.
моментът не е подходящ, дайте ни време.
Мисля, че проявявате разбиране.
Имате ли телефон, на който да ви търсим?
Предайте на г-н Манони, че знам кой е убил брат ми.
Двама американци.
Попитайте го да ги убия ли, или да чакам решението му.
Ще изпълня волята на шефа си. Стига да имам такъв.
Господа...
Спешно ме свържи с г-н Манони.
Бертран!
Видя ли Бертран? Послушен ли е? - Рита с другите деца.
Ризата ми! - Изпрах я и сега я гладя.
Тази материя не се глади. Ето, лъщи по ръбовете. Съсипана е.
Съжалявам, не знаех. - Не съм ви молил да ме перете!
Да не мислите, че ми е забавно да си играя на семейство с вас?!
Притрябвали сте ми.
Без вас щях да имам по-голям напредък и по-малко грижи.
Нямаше смисъл да си усложнявам живота с жена и дете.
Напротив, имаше. Показахте какъв сте всъщност -
не пораснало дете с егоистични ергенски навици!
Педант и скъперник!
Ето го истинския комисар Кампана - с префърцунените си ризи
и толкова стиснат, че цепи стотинката!
Събирай си багажа, заминаваш си. - С удоволствие.
Направила си ябълков пай?
Виж какво ми е нарисувал Бертран.
Хубава е. Какво е това? - Слон и ловец.
Хубаво рисува.
Къде е слонът? - Не знам.
Извинявай, сбърках.
Останете. Нужна сте ми.
Да отидем да вземем Бертран.
Какво си избираш? - Не знам.
Харесва ли ти тук? - Да, намерих си приятели.
Знаеш ли с майка ти говорихме...
Тя ми се оплака, че не слушаш.
Вземи си де! - Не съм гладен.
Вземи си еклер. - Не искам.
Смятам, че вече си голям
и трябва да се научиш да поемаш отговорност.
Един ден ще станеш мъж.
Имай в предвид малкият,
че на майка ти никак не и е лесно.
Трябва да и помагаш.
И да престанеш да и създаваш грижи. - Ще те заболи стомахът.
Г- н Лопес, двама мъже ви търсиха. Ще дойдат пак в 18,30 часа.
Какви мъже? - Двама американци.
Какво става? - Влизате в киното и ме чакате там.
Но какво... - Нищо.
Не мърдайте от салона. Ще дойда при първа възможност.
Кой филм дават?
Добре. Ще отцепим квартала и ще ги пипнем.
Преди това искам да говоря с тях. Арестувайте ги, когато излязат оттук.
Добре.
Как сте, съседе? Нали не ви притеснявам много?
Познайте какво крия зад гърба си.
Бутилка черна анасонлийка. - Чакам гости. Друг път. Довиждане.
Извънредно съобщение... - Отцепване на ул. "Гилия".
Мандарина 36, среща на "Гилия" и "В. Юго".
Мандарина 45, среща на "Гилия" и "Росини".
Мандарина 47 тук Жустин. Среща на "Верди" и "Гилия".
Чакайте инструкции. Край.
Г- н Лопес? Бихте ли ни отделили няколко минути?
Влезте.
Искаме да поговорим с вас.
Ние сме от американското Бюро за наркоразследвания.
Този Лопес привлича хората като магнит.
Ще ви кажем защо е мъртъв брат ви.
Американската организация и групировката на Манони са във война.
Организацията или мафията ако предпочитате,
работи с Манони, както с повечето европейски трафиканти.
Преди дни тя реши да елиминира Манони.
Защо?
Той трябваше да достави 100 кг. хероин в САЩ,
но не изпълни ангажимента си.
Мафията изпрати в Ница двама специалисти.
Първо убиха брат ви, отговарящ пратката да стигне в САЩ.
Понеже хероина все така го нямаше, убийствата продължиха.
Защо ми казвате всичко това?
Защото вие ще върнете Манони в Ница.
Не разбирам.
Манони също недоумява, затова избяга.
Той изпрати дрогата, но тя изчезна.
Ще кажете, че сте я намерили в този апартамент.
Брат ви го е наел за вас и е логично да го е ползвал за скривалище.
Значи да обявя брат си за предател? - Не можете да му навредите.
Кажете на Манони, че сте готов лично да му предадете дрогата.
Той се връща и пада убит от куршума на мафията.
Френската полиция знае ли за действията ви?
Излиза, че имате обща цел.
Френската полиция!
Да поговорим за френската полиция.
Тя е напълно парализирана.
Безсилна срещу хора на Манони.
Те имат политическа подкрепа, познават влиятелни личности
и навират френската полиция в миша дупка.
Говорим за френската полиция.
Може дори да се каже, че тя закриля трафикантите.
Не е възможно. - Френската полиция!
Дрогата идваща във Франция залива страната ми, г-н Лопес.
Но сега сме решени да действаме и то с нашите методи.
Аз съм французин. Защо да действам по американски?
За да сте на страната на победителя. Гарантираме сигурността ви.
Ако застанете на страната на Манони,
ще свършите като брат си. Гарантирам ви го.
Не забравяйте, че имате жена и дете.
Дайте ми час-два да си помисля.
Не се бавете.
Американската полиция!
Какво ги прехваща? - Ченгета арестуват колеги!
Луи!
Не ни пуснаха на прожекцията.
Какво стана? - Навестиха ме две наркоченгета.
Като тези по филмите - красавци с безизразен поглед.
Но са същите тъпаци като нашите.
Тук ли ще вечеряш? - Не знам, чакам Лука да се обади.
Ще приготвя супа.
Любопитен съм какво ли ще стане с американците.
Какво е опустошителна страст, тате? - Моля?
Какво е опустошителна страст? - Откъде да знам!
Ало? Какво? Кой го търси?
Момент. Бертран, за теб е.
Кой е? - Шукрин.
Здрасти.
Какво?
Гниди!
Ега ти нещастника! - Мери си приказките!
Майната му! До утре, брато.
Ало? Кой?
Търси те Бенсусан.
Кой? - Приятелят ти Бенсусан.
Ало? Нещастник.
Да не свикват да звънят тук, телефонът ми трябва.
Ще ти звънна после, че сега е напечено. Чао, пич.
Кой? Люка?
Ако обичаш! - Не плюй, когато говориш!
Телефонът ви все дава заето. - Ами...
Довечера в 22 ч. американците ще са в кабинета ми.
Ще поговорим на спокойствие.
Няма какво да шикалкавим, вие сте прибрали дрогата.
Отговорете де! Нали сме колеги и си сътрудничим!
Лампата ми свети в очите. - Извинете.
В Ню Йорк открихме 100 кг., скрити в кораб, идващ от Марсилия.
И?
Оставихме пакета там, но заменихме хероина с брашно.
Бяхме много дискретни.
Никой не се усъмни, че Бюрото има нещо общо
и мафията се обърна срещу Манони.
Мафията неволно работи за вас. - Що за методи?!
Да не сме в Чикаго?! Закриляме наркотрафикантите, а?
Сигурно и процент вземаме, а? - Не съм го казал.
Пращате убийци да ни вършат работата.
Беше редно да ни уведомите.
Вие не ни уведомявате, че пробутвате мним Лопес.
Вие също действате тихомълком.
Казахме ви по някое време. - Ние също.
Достатъчно, друг път ще се изяснявате.
Вие се заемате с убийците, а Манони оставяте на мен.
Възможно по-бързо ми осигурете наркотика.
Ще го скрия в мазето си.
Идеята е американска. - Но мазето е френско.
За Едноокия корсар... - Разказа ми я вече три пъти.
Не спите ли? - Не иска, не знам защо.
Лека нощ. - Разкажи ми приказка!
Разказах ти. - Твоите ги знам всичките.
Луи, защо не му разкажеш някоя приказка?
Какво? - Нещо с гангстери.
Капнал съм, а и не съм тука да дундуркам сина ти.
Да заспива и да ни остави на мира! - Само за 5 минути.
Не умия да разказвам приказки. Лека нощ.
Какво да му разкажа? - Каквото искаш.
Имало едно време едно ченге от отдел за "Наркотици".
Веднъж той получил задача да залови група трафиканти
и останал много изненадан.
Установил, че има повече проблеми с колегите си,
отколкото с трафикантите.
Криминалисти, наркополицаи французи, американци...
Неразбории, подливане на вода... - Заспа.
Горкото ченге от "Наркотици" яде пердах от колегите си,
погрижи се френските полицаи да арестуват американските
и си направи следния извод.
Така добре се "забавляваме" помежду си,
че не ни трябват гангстери.
Те са в хотел "Уелкъм" във Вилфранш. - Идваме.
Слизайте!
Обади се на пожарната. Кажи, че има пожар.
Ало, пожарната?
Ще използваме ефекта на изненадата.
Първо проверете!
Защо сте тук? - Заради пожара.
Няма никакъв пожар. - Маркучът насам!
Ето го пожара! - Трябва да заловя двама убийци!
А аз да спасявам хора. - Помощ!
Ще донесем платнището, ясно? - Помощ!
Викай! По-силно!
по-силно! - Помощ!
Скачайте!
къде отидоха? - Не знам.
Извинявайте, обаче сте пълни глупаци.
Трябваше бързо да ги приберем, а сега ще са предпазливи.
Градинката "Елзас и Лотарингия" говори ли ви нещо?
Да. Защо?
Взели са си столове под наем в тази градинка.
Внимателно, да не одраскате стените.
Не харесвам модерни мебели. - Аз пък - да, но не са ми по джоба.
най-вече дизайна.
Ето. Сто килограма хероин.
Струва 22 милиарда. Ще се разпишете ли на разписката?
Сега да ги свалим в мазето. - Пак ли ще ги мъкнем?
Съседе, как сте? - Добре.
Какво става? Да не се изнасяте? - Не.
Здраво сте се натоварили. Какво носите? Дайте да ви помогна.
Вие не ходите ли на работа? - Защо?
Постоянно сте си вкъщи. - В момента съм в болнични.
Човек, като е болен, не носи тежко. Вървете да си почивате.
Гледайте сега.
Шкаф ли сте купили?
Тук ли живее г-н Родригес? - На долния етаж.
Къде е Бертран? - В градинката.
Отивам да го прибера. Събирай багажа, изнасяме се.
Къде отиваме? - На хотел, докато хванем убийците.
Какво има? - Щях да готвя печена лангуста.
Лангуста? - Надявах се да ти хареса.
Прибери я в хладилника. Ще я изядем, като се върнете.
Отивам за Бертран. Бързо събери багажа.
Ето го. - Г-н Лопес?
Какво има?
Елате с нас. Синът ви е стрелял на обществено място.
Чака ви в участъка. - Ново двайсет!
Нашият Лопес е много търсен.
Няма да се учудя, ако дойде и Националната гвардия.
Луд ли сте?
Що за безотговорност да оставите оръжие при дете?!
Бях го прибрал в шкафа. - В шкафа!
Това да не е буркан с конфитюр!
Странни възпитателни методи имате.
Щом на 9 г. го пускате с пистолет, какво да очакваме, като порасне?
Базука?
Тук не ви е Тунис. Във Франция децата не играят с пистолети!
Хубаво ще го дресираме тоя нехранимайко,
а на вас ще ви излезе скъпо.
Обадете се на Люка в Главното.
на комисар Люка! 85-69-21.
По -бързо, че ще си имате неприятности.
Свържете ме с комисар Люка.
Комисар Шове от 7-и участък.
Люка, тук Кампана.
Едно квартално ченге ми прави мизерии. Давам ви го.
Да, господине.
Добре, господине. Да ми бяхте казали.
Довиждане.
Трябваше да станеш ченге. - Ходиш в участъка по-често от нас.
Какви си ги надробил пак? - Разкарайте се.
Не пред детето. - Чу ли го как ни говори?
Ще го научим на обноски. - Не пред детето!
Ще му издърпаме големите уши.
Чакай ме тук.
Къде отивате?
Това не е обществено място. - Какво?
Нахлуване в частна собственост. Чл. 184 от НК.
Да не се сбърка?!
Какво кроше!
Извинявай, татко.
Стая 306. Попълнете регистрационната карта.
В Париж имаме голям апартамент. Ела да живееш с нас, ако искаш.
Тръгвам. Не излизайте по никакъв повод.
Не се бави.
Да вървим.
В мазето си открих 100 кг. хероин. Цена на дребно - 22 милиарда.
Брат ми е смятал да се облагодетелства.
Няма да допусна същата грешка. Искам да работя с вас.
Вземете си стоката и ме представете на Манони.
Родригес, представете ни.
Г- н Лигман - президент на компанията,
г- н Кампана, комисар от отдел "Наркотици".
Приятно ми е.
Г- н Кампана се справи чудесно. - Дори блестящо.
Мнимо семейство, жена, дете... Стратегически подход.
Ченгетата не са глупави като навремето.
Сега учат, явяват се на изпити... Този е истински мозък.
Има поне една диплома. Завършил е криминология.
Трудностите не го плашат. 100 кг. хероин в мазе. Иска се кураж.
Такива са те, мъчениците. - Това ли беше?
Това беше. Довиждане, г-н комисар.
Жано, изпратете г-н Кампана.
Може ли преди това да позвъня?
Свържете ме с комисар Люка в Главното полицейско.
Горкият, мъчи се да залови убийците. Ще му кажа да не си прави труда.
Онези може да са ни от полза. По-добре да си изпълнят задачата.
Госпожице, не се свързвайте.
Какво означава това? - Според Мозъка...
спукана ви е работата.
Мафията ще ви очисти един по един.
Кажете на Манони, че ще го защитим.
Не разбирам какъв интерес имате.
Ако Манони умре веднага някой ще заеме мястото му.
Ние не искаме да убиваме никого,
а само да арестуваме трафикантите, химиците,
да разкрием лабораториите им.
Накратко, предлагате ни сделка.
Ще спасите живота ни, хвърляйки ни в затвора.
Да. - Г-н Манони едва ли ще приеме.
Нека първо го попитаме.
Манони върна ли се?
Изобщо не е заминавал.
Хубаво местенце си е избрал.
Тук той е в пълна безопасност.
Г- н Манони сега ще дойде. Нещо за пиене?
Ето го.
Господа...
Нямахме време да си допаднем.
Добре. Много добре.
Идвам.
Беше Кампата. Лигман се е огънал. Ще ни разкрие цялата мрежа.
Да, съгласен съм, най-важното е да ги открием.
Добре, ще ви ги изпратя.
Може ли? - Разбира се.
Свободни сте.
До утре трябва да заловим двамата убийци.
Проточи се достатъчно.
Хотел "Атлантик"?Г-жа Лопес, моля. - Предайте им поздрави.
Свържете ме с рецепцията.
Виждали ли сте г-жа Лопес?
Госпожата излезе преди 2 минути с двама господа.
Казах ви, че е глупаво да въвличате жена и дете.
Е? - Вътре са. Ядат.
Да ви се намира цигара? - Да.
Не пуша леки цигари. - Какво чакат?!
Подкрепление. Няма да рискувам. - Ами жена ми и синът ми?
Разбирам, но нито тя ви е жена, нито пък той - син.
Как пушите тоя боклук? - От силните кашлям.
Да се нахранят ли ги чакаме?! - Оставете ме да си върша работата.
Къде отиваш?
Спрете го!
Браво! - Истински италиански спагети.
Къде е жена ми?
Къде е жена ми, казвай?!
Къде е жена ми? - Ало, полиция...
Къде е жена ми, мръснико? Казвай, къде е?
Какво иска?
Той търси съпругата си.
Каква съпруга?
Не знам. Аз не я познавам.
Тогава къде са? - Не знам.
Ама че гадна работа. - Споделям.
Ще ги открием. Най-важното е убийците да нямат нищо общо.
Лопес! - Тоя шут да не ме закача!
Не е в твой интерес... - Татко!
Г- н комисар, този не е Лопес. Направихме допитване до Тунис.
Арестувахме жена му и детето, които се укриваха в хотел.
Да изясним. Ако Лопес не е Лопес, кой е Лопес?
И този Лопес кой е? Какво търси тук?
Тия винаги ли са толкова забавни или само в моя чест?
Трябва да подобрим комуникацията между отделните звена.
Още една стая, моля. - Разбира се.
Утре рано заминаваме.
Стая 407, г-н Лопес. - Кампана.
Казвам се Кампана, не Лопес.
Стават обърквания, като сме с различни фамилии.
Нали, татко? Нали, мамо?