Добро вече.
Моја нећака жели бицикл за Божић.
Леп је, али не волим црвену боју. Имате ли у плавој?
Наручићу, ако желите. -Могу ли да га добијем?
Ништа у животу није извесно.
Божић је далеко. Можда га добијеш, можда не.
Мислим да ћу га добити. -Ако Бог да.
Видећемо.
ЈАХАЧИ ПРАВДЕ
Превод: Адмир Дестани (Дартањан)
Зове тата.
Ћао, драги. Је ли све у реду? -Јесте. Да ли је Матилда отишла?
Не, бицикл јој је украден на станици, па је ја возим.
Али проклетиња неће да упале.
Да зовем касније? -Не, свеједно ће закаснити.
Како је тамо? -Замолили су ме да останем.
Колико дуго?
Три месеца.
Не враћа се кући?
Не.
Барем неће седети у амбару и загледати у празно као биљка.
Хајде. Пешице ћемо до станице. Батали телефон.
Идемо. Узимамо слободан дан.
Алгоритам недвосмислено закључује
да група са ниским дохотком вози Киу, Фиат и Хјундаи.
Група са средњим дохотком вози велике Тојотине моделе, Форд, Волво,
док се група са високим дохотком махом определи за Мерцедес, Теслу или Ауди.
Како је то извео? Па... -Ото, прекинућу те.
Колико сте ти и твој тим утрошили времена на овај алгоритам?
Па, сад. Тешко је рећи.
46 недеља. -Углавном смо ноћу радили.
Дакле, проћердали смо годину и право мало богатство на алгоритам
који показује да сиромашни возе Киу а богати Мерцедеса?
Занимљиво је да је алгоритам сам пронашао и сортирао
82.504 потврда за регистрацију из 46 општина
како би сачинио статистичку основу.
Има ли ово икаквог значаја за нас?
Да, али то није циљ. Морате да сагледате ширу слику.
Овај алгоритам ће бити у стању, када развијемо компјутере,
да предвиди догађаје пре него што се они десе.
Буди мало одређенији и појасни нам то.
Сви догађаји су резултат претходних догађаја.
Због недовољно података, често те догађаје припишемо "случајности".
Али нису. Када пијани возач слупа кола по мећави,
то не називамо случајношћу јер имамо потребне податке.
Замислите да је грешка откривена пре него што се десила.
Шта је "макродактилија"?
То је клупско стопало. Моја тетка из Хорсенса пати од тога.
Ваш алгоритам установљује везу између клупског стопала и оштећеног слуха?
То је једна од мојих омиљених тема. -Пусти мене, Ленарте.
Алгоритам је прикупио 41.534 записа о пацијентима између 1912. и 2020. године.
Најраније пронађени подаци...
Постоји ли онда веза између клупског стопала и оштећеног слуха?
Веза? Не, никаква.
Било је лепо. -Јесте.
Седите, молим вас. Има места за једног.
Нема потребе. Добро сам.
Инсистирам. Таман да протегнем ноге.
Хвала. -Нема на чему.
Мама?
Добро обављен посао, момци.
Брифинг у шатору за 5 минута.
Полицијска истрага је у току.
Возови неће саобраћати до сутра у 06.00 часова.
Полиција искључује терористички напад и све указује на несрећу.
Несрећа се догодила у 15.31 часова,
када се путнички воз сударио са паркираним теретним возом.
Претежно је оштећена десна страна прва три вагона.
Живот је изгубило најмање 11 особа,
међу њима и вођа мото-банде Јохан "Орао" Улрихсен и његов адвокат.
Орао је требао да сведочи против своје бивше банде, "Јахачи Правде",
укључујући и вођу банде, Курта "Тандема" Олесена.
Дотични случај се односи на убиства у улици Калунд,
када су убијена четворица Турских држављана.
Хоћемо ли сада кући?
Не знам. Не још, мислим.
Пролази се кроз четири фазе. Фаза шока, у којој сте ви сада, онда...
Желео бих да видим своју жену. -Не саветујем вам то.
Желим да је видим.
Ваше је право да... -Слушајте, желим да је видим!
Преко 26 година се бавим прорачунима вероватноће и статистиком,
и бројне индикације указују на то да није реч о несрећи.
На пример?
Вероватноћа да се крунски сведок у случају убистава мото-банде
и његов адвокат погину 13 дана пред сведочење
је према мојим прорачунима... Само тренутак.
1 наспрам 234.287.121.
Превелика цифра да би се игнорисала.
Ужасна трагедија, но, ништа не указује
да се радило о нечему другом до несреће.
Бројеви никад не лажу.
То би значило да су "Јахачи Правде"
тачно знали у ком ће вагону и ком купеу Орао седети.
То не држи воду.
Ваш посао је да докажете супротно. Само кажем да је цифра превелика.
Захвални смо вам на томе. Погледаћемо у то.
Хвала што сте дошли.
Шта ћемо с тиме што сам видео јако сумњивог човека
како силази са воза тачно пре "несреће"?
Јелте? Шта је било сумњиво код њега?
Ушао је у воз са "Џо и Ђус" сендвичем и великим соком,
али једва да их је окусио.
Одједном је устао, бацио сендвич и сок у канту,
и сишао са воза.
Аха. Добро.
"Џо и Ђус" сендвич коста 7 евра и 37 центи,
8 евра и 10 центи ако је појачан, док велики сок кошта 7 евра.
Нико их не би тек тако бацио.
Погледаћемо. -Хвала вам на помоћи.
КОЛА СЕ ПОКВАРЕ
ТАТА ЗОВЕ ПРЕЂЕ ВЕЛИКИ ПУТ
Мислим на тебе.
Лепо од тебе.
Одмах долазим, злато. -Ипак ми се иде у школу.
Мислим да не требаш. Ако ти се излази, можемо касније у шетњу.
Иде ми се у школу.
Престала си са трчањем?
Не. -Када си последњи пут трчала?
Не сећам се.
Онда не трчиш три пута недељно као што смо се договорили.
Говорим ти за твоје добро. -Невиђени си кретен.
Матилда! Зашто те не бих одбацио?
То није била несрећа, већ ликвидација. Али не могу да докажем.
Пробај да хакујеш сервер Фитнес Ворлда, да видимо где ће нас то одвести.
Фитнес Ворлд? Ланац теретана? -Јок, клесари, Ленарте.
Буди фин према мени или заборави на помоћ! -Извини. Хоћеш ли моћи?
То би чак и слепо дете могло.
Масу пута сам им хаковао сервер.
Масу пута си Фитнес Ворлду хаковао сервер?
Да би Ементалера убацио на пилатес. -Иде на пилатес?
Аман, скор ништа не знаш о свом тиму!
Ементалера три године муче леђа.
Шта очекујеш да нађеш на њиховом серверу? -Орла.
Орао је тренирао сваки дан, што значи да је био методичан.
Ако докажемо да је сваки дан користио исту траку за трчање,
мора да је и у возу увек бирао исто седиште,
на тај начин би знали где ће седети.
Добро. -Хвала, Ленарте.
Ионако морам да обновим своју кросфит картицу.
Када се чуда догоде, обично их приписујемо божанствима.
Међутим, кад гром удари, и када нас трагедија задеси,
тешко нам је да то образложимо,
и зато то називамо случајношћу.
Јер како милостиви Бог може да учествује у трагедији,
попут оне, која је одузела вашу вољену мајку и супругу, Ему, од вас?
Али, ако је све случајност, није ли онда природно осећати
да ништа није важно?
Коме ћемо онда у тузи да се обратимо,
у нашем гневу, свим нашим страховима и усамљености?
Шта је, злато? -Не могу да спавам.
Затвори очи и број уназад од 500.
Зашто мислиш да је мама умрла? -Ништа добро неће произаћи из тога.
Стварно мислиш да је била случајност. -Да. Отпратићу те у собу.
Шта ако није била случајност? -Шта би друго могло да буде?
Не знам.
Бог? -Прекини.
Свештеница није разумела половину својих будалаштина.
Затвори очи и покушај да спаваш, злато.
Дека је веровао у Бога. -Јесте, али није био баш бистар.
Зар ти ниси веровао када си био мали?
Веровао сам и у Деда Мраза. Али кад одрастеш,
схватиш да мораш да разликујеш стварност од фантазије.
Свештеница верује да је Бог са разлогом узео маму.
Само га не разумемо. -Чујеш ли себе? Тако говоре лудаци.
Извини.
Пуно ми недостаје.
Изједа ме помисао да је сама.
Разумем.
Али није сама.
Она је сада ништа. Нема је више.
То је баш неправедно. -Јесте.
Када људи умру, отишли су заувек, мила.
Научи то што раније. Осим ако и сама не умреш млада,
сахранићеш доста вољених особа.
Ако сваки пут наставиш да се мучиш и гајиш лажну наду
о душама и малим анђелима на небу, полудећеш.
У реду?
А сад...
Затвори очи и број уназад од 500. Помаже.
Да? -Маркус Хансен?
Добро вече. Ја сам Ото Хофман, ово је Ленарт.
Био сам у истом возу са вашом женом и ћерком.
Како вам је ћерка?
Откуд вам моја адреса? -Просто к'о пасуљ.
Рекао сам Оту да се најави, али је он...
Стајао сам одмах до ваше ћерке и жене.
Шта хоћете?
Сматрам да имате право да знате да то није била несрећа.
Знате ли ко је члан мото-банде Јохан "Орао" Улрихсен?
Могу ли...? -Слободно.
Померићу ово. -Овај амбар је прича за себе.
Непропорционалан је у односу на главно здање.
Знате ли које је године саграђен? -Не. Шта је све ово?
Ово су потврде Орловог лекара.
Медицински извештаји, криминални досије, банковни рачун,
попис позива и преписки.
Како сте прибавили све ово? -Ленарт је задужен за то.
Није нелегално. Добро, јесте мало.
Казна је једнака бесправној градњи дрвеног мола.
Зашто није била несрећа?
Зато што снимци сигурносне камере из теретане
показују да он није био само роб навика већ опсесивно компулзиван,
што потврђује и његов медицински картон.
Био је на циталопраму и диазепаму који се дају ОКП пацијентима.
Његов досије показује шест случајева напада на различитим линијама возова.
Последњи пут новембра ове године,
када је ошамарио пензионисаног баштована,
зато што му није уступио његово место.
Имамо статистичко одступање. Знамо да су "Јахачи Правде"
знали да ће Орао, због свог ОКП-а, седети у другом вагону, у другом реду.
А имамо и њега.
Ко је то? -Не знамо још.
Изашао је непосредно пред несрећу.
Као и гомила других. -Да.
Али овај лик је бацио читав сендвич и пун сок.
Ноћ пре, исти човек је био на Остерпорт станици у 22.14ч,
где је имао слободан приступ теретњаку, који је касније ударио у путнички воз.
Јесте ли рекли полицији? -Не можемо ово да им покажемо.
Мада смо разговарали с њима три пута. Не дотиче их.
Мисле да смо двојица супер интелигентних шарлатана.
Овај лик је кључ. Морамо да прокљувимо ко је он.
Радимо на томе, али смо запели.
Нисмо у најповољнијим односима са нашим стручњаком за препознавање лица.
Можете ли да изгладите те односе и сазнате ко је овај човек?
Морамо да укључимо Ементалера. Потребан нам је.
Нема шансе! Каква лепота од амбара.
Исти као онај што смо имали у Хорсенсу.
Сигуран си да можеш да окренеш овде? -Има довољно места.
Пази на камен.
Шок фазе су индивидуалне. Једни желе пажњу, контакт и конверзацију,
други желе да буду сами. Оба начина су сасвим погодна.
Ми вам нудимо когнитивну терапију, индивидуалну или заједничку.
Хвала. Обавестићу вас ако то буде неопходно.
Можемо да уредимо да вас посећују дечји и психолог за одрасле.
Добра идеја. -Не желим.
Зашто? -Често се да се деси да нисте...
Покушавамо да вратимо животе у нормалу, не желимо да људи трчкарају около.
Полази.
Тата је поново. Сада већ касниш 25 минута.
Зови ме за пет минута или ћу поћи да те тражим.
Бастер и Густав су сморили. -Никада нису причали са мном.
Матилда! Пола једанаест је. Зашто се не јављаш на телефон?
Извини. Били смо у биоскопу. -Мораш то да ми јавиш!
И не би смела да будеш напољу у ово доба. -Мама ме је пуштала до једанаест.
Улази унутра! -Не морате да вичете.
Шта рече? -Отићи ћу.
Али не би требало да дижете тон на њу.
Ало, шта то радиш? Иди лечи се!
Отвори врата, мила. Хајде.
Зашто их не развалиш, психопато?!
Матилда, нисам желео да га тако јако ударим.
Нисам требао то да урадим.
Ко је он?
Твој дечко? -Не знам сада када си га претукао!
Омакло ми се... Нисам знао да ти је дечко.
Наравно, никад ниси био ту. Не знаш ништа о мени.
Уопште ме не познајеш!
Отвори врата, молим те. -Легла сам.
Добро.
Лаку ноћ. Видимо се сутра, важи?
ПОБЕГАО НАМ ЈЕ ПРВИ ВОЗ ЋОВЕК ЈЕ ПОНУДИО МАМИ МЕСТО
КОЛА СУ СЕ ПОКВАРИЛА
УКРАДЕН БИЦИКЛ
Шта хоћете? -Овде Ото и Ленарт.
Видим. Торњајте се.
Хајде, Ементалере. Требаш нам. Решавамо случај убиства.
Донели смо пицу.
Нашао сам га. Ахарон Нахаш Шадид. 38 година.
Ради као зубни техничар. Назлет ал-Семан ал-Кебли 21,
Назлет ел-Семан ал-Харам, Каиро, Египат.
Онда то није он. -Јесте.
Једино се он поклапа више од 99,12% на биометричком идентификатору.
Држи се поклапања са данским адресама.
Седите на ушима? Нема поклапања у јебеној Данској!
Који је највећи проценат поклапања у Данској?
Нисам ни гледао. Нико не прелази границу од 99.12%.
Шта ако, на пример, спустимо границу на 95%?
Изводљиво, али нема никаквог смисла.
За квалификацију на Олимпијади у скоку у вис потребан је минимални услов...
Не желим по хиљадити пут да слушам ту причу о Олимпијади!
Капирамо поенту, али те питамо да направиш уступак
како не би избацивао само ликове из Јужне Америке или Африке.
Овде се прича завршава.
Нећу трпети ову пиздетину. Покупите се са све пицом и напоље!
Већ си је прождрао, свињо дебела. -Смирите се, обојица.
Ементалере, слушај.
Обе слике човека су снимљене са високог угла,
што аутоматски чини свако поклапање дискутабилним.
Да. Имамо премало биометријских података за 100% подударање.
То ти причам. Желимо да нам покажеш шта си нашао у Данској.
Добро, бре, мада нема никакве логике.
Ено једног са 95,84%. Можемо ли да га видимо? Молим те?
То је он. То је тај лик.
Препознајем га из воза.
Пале Олесен. Гле ово.
Јеботе.
Добро јутро, злато. Јеси ли гладна?
Купио сам јаја и ражани хлеб. -Не једем јаја.
Можеш ли мање времена провести скривајући празне лименке
и уместо тога испразниш пепељару. Фуј.
Шта треба да урадим да бих се искупио?
Да га позовем? Извиним се његовима?
Рекао је мами да је пао, јер не верује у освету.
Могао је да те пријави. Направио си му шљиву на оку.
Шта ако направим болоњезе?
Могли би сви да једемо и да му се извиним.
Болоњезе, стварно? Мислиш да смо деца?
Поручићемо онда нешто. Само реци шта вам се једе.
Дај, Матилда. Дајем све од себе.
Питаћу га.
Ено га амбар, Ементалере.
Ово је Ементалер.
Да ли сте сазнали ко је?
Сви су жељни да виде амбар, зашто не би отишли тамо и причали?
Зове се Пале Олесен, и ту ствари постају занимљиве.
Он је електроинжењер специјализован за компоненте возова.
Сишао је пред несрећу и врзмао се око теретног воза?
Чек' да чујеш ово. Он је брат Курта "Тандема" Олесена, вође "Јахача Правде".
Орао је сведочио против њега. -Умукни. Он то зна.
Значи, браћа су.
Сви смо свесни да идемо у посету психотичном члану банде?
Мешаш бабе и жабе. Он је брат члана банде. Електроинжењер је.
"Наркотици, напад, тежак напад,
крађа, саучесништво у убиству,
крађа коња, поседовање наркотика, поседовање ватреног оружја..."
Добро, де. Он је електроинжењер који се креће у лошим круговима.
Украо је коња. -У неком тренутку је украо коња.
То га не чини чланом банде.
Видећемо његову реакцију када споменемо несрећу и отићи у полицију.
Обрните круг. Није још готов. -Здраво, ја сам Маркус.
Шта с тим? Још увек није готов. Обрните круг.
Не разумете. Моја жена је била у возу који се сударио. -И он је. -Ја сам преживео.
Знамо да сте и ви били тамо. -Шта је ово, јеботе?
Желели би да вас питамо... -Зашто не одјебете?
Видите... -Зачепи кад ти кажем!
Желиш ли метак међу очи? Одјеби.
И поведи три мала прасета са собом. Одјеби одавде!
Онда смо то разјаснили.
Маркусе, не. не...
Јебаћу ти...
Је л' мртав?
Јесте. Да зовемо полицију? -Не смемо то да урадимо.
Било је у самоодбрани. -Без полиције. Бришемо одавде.
Ако то не пријавимо, морамо барем да се решимо тела.
Форензички докази изведу пред лице правде починиоце у 87.4% свих убистава.
Маркусов ДНК је свуда по њему. Ементалере, довуци се и помогни.
Сместа! Пре него што те неко види. -Не можемо да га поведемо са нама.
Ово је дозлабога нелегално. Не желим да учествујем.
То је била грешка.
Нисам требао то да урадим. Начинио сам грешку.
Идемо. -Заслужио је то.
Кад би знали колико пута су ми овакве сероње загорчавали живот.
Сад ниси тако опасан, а?
Малтретирај нас сада, говно једно.
Ко је сада мала свиња, сероњо?
Смири се, Ементалере.
Пиздетино! -Смири се.
У реду. Крећите. -Шта ћемо с њим?
Не водимо мртваца.
Пусти ме бар да нађем неко средство које нагриза ДНК.
Да, нешто што садржи натријум хидроксид или хидроген.
Бензил сулфаномид би био најбољи. -Није тренутак за час хемије!
Идите чекајте у колима. Препустите све мени.
Јеси ли убио неког већ?
Није изгледало као да ти је први пут.
Вероватно си увек носио униформу када си то радио.
Будимо тихи, Ементалере.
Знам како се осећаш, Маркусе.
Можда није исто, али као мали сам волео да дувам у рог.
Какве то везе има са... -Пусти ме да завршим! Увек ме прекинеш!
Свирао сам у оркестру Тиволи у црвеној униформи и шеширу од медвеђе коже,
али када напуниш 17 година, више ти није дозвољено да свираш.
Препуштен си сам себи.
Покушао сам да свирам пар пута,
али било је као да смо ја и униформа заједно свирали,
и нисам могао сам то да радим.
Можда да пустимо мало музике?
Е, тако.
Не возим скроз до краја. -Је л' треба такси да хвата?
Прошли пут сам се окренуо на јадевите јаде.
Одвези га до куће, пиздо. -Ти плаћаш ако улубим лимарију?
Ћао. Сириус је дошао. -Је л'?
Здраво, Сириусе. Извини.
Не треба да се извињавате. Пролазите кроз тежак период.
Да. Добро.
Постоји очита веза између вашег посла и како решавате животне кризе.
Инструктор јоге проблеме решава медитацијом.
Спортиста се води својим спортским духом у натегнутим ситуацијама.
А насиље је део вашег посла и свакодневнице.
То је саставни део тебе, тата. И већ је толико дуго
да је постало једино решење за које знаш.
Схваташ ли шта покушавамо да кажемо? -Да, ваљда.
Шта да си пекар?
Како би онда решио конфликт?
Логично, модел се не примењује на све професије.
А, такав је модел.
Шта сте још радили данас? -Потребна ти је помоћ, тата.
Јесте ли разговарали с неким?
Да. -С ким?
С тобом. Разговарамо.
Сириус је мислио на професионалца. И не, не разговарамо.
Не бих се сложио.
Моја мама је психолог и доступна је ако сте...
Прекини, Матилда.
Шта хоћеш да урадим? -Потребна ти је помоћ.
Дозволи да кризни психолози дођу. Добро ће доћи обома.
Не могу то да урадим, злато. Не могу тренутно да се носим с тим.
Данас је донесена пресуда за убиства у улици Калунд.
Два припадника "Јахача Правде" су осуђена на 16 година затвора,
док је председник Курт "Тандем" Олесен, овде виђен како напушта судницу
са Кенетом "Турботом" Јенсеном, ослобођен свих оптужби.
Наравно да смо разочарани, али лишени Орловог признања,
остали смо кратких рукава. Огорочени смо исходом.
Курте, кратак коментар?
Данас је изузетан дан за моју браћу и правду уопштено.
Имате ли разлога за славље, с обзиром на смрт вашег брата?
Мој брат би желео да прославимо тријумф правде.
И хоћемо. Има да славимо, пијемо и јебемо!
Хвала вам што сте дошли. -Зашто си нас звао?
Желим да ископате све што можете о "Јахачима Правде".
Број чланова, злочини за које су осуђивани и сумњичени,
имена, адресе, породичне везе, где проводе време, итд.
Може ли се то урадити без остављања трага?
Јасно нам је да је то мачји кашаљ за тебе. -Него шта је.
За шта ти треба све ово? -Осветићу смрт своје жене.
Желиш да их убијеш?
Ја сам за! -Не. Омогућите ми само да им се приближим.
Остало ћу сам да обавим. -Желимо да будемо део тога.
Дискутовали смо о томе. Желео бих да помогнем. -И ја!
Нисмо дискутовали о убиству.
Не, али хоћеш да им испразниш рачуне и натакариш разна чланства.
Велики је корак од тога до убиства.
Али заговарамо освету. Уђеш ли са нама у ортаклук,
Маркус ће бити задужен за најпрљавији део.
Ото, то је мото-банда. Не бомбардујемо обданиште. Упадамо.
Види, прикупљаћемо информације, али нећемо никога убити.
Знао сам! -Очајан си вођа.
Онда ћемо тако. Ви сте задужени за информације, ја за остало.
Зови ако затреба. -Важи.
Видимо се.
Ћао. -Ћао, злато. Већ си дошла?
Средом настава траје до два. Шта се догађа?
Онај лик је био у возу. Причао је са мамом.
Тако је. То је Ото. Био је у возу.
О чему је реч, тата? -Па...
Ја ћу ти рећи.
Суочили смо твог оца са Отом.
Ото осећа кривицу што је твојој мајци уступио место у возу.
Показало се јако корисним. -Јако корисним.
Да, то смо радили.
Хвала ти, тата!
Надала сам се да ћеш им дати да дођу. И ја сам желела с њима да разговарам.
Да. О коме то причаш?
Кризним психолозима. Ви сте психолози, зар не?
Јесмо, јесмо, како нисмо.
Дечји психолог или за одрасле? -За одрасле.
Доктор медицине, доктор Ленарт Хорсенс...Хорсенстовнфарм.
Здраво. И мој колега, дечји психолог Улф Ементалер.
Улф Ементалер, дечји кризни психолог.
Ја сам негде на средини. Шта би ми саветовали да радим?
Терапеутски, ви сте одрасла особа. Разговарајте са мном.
Или би можда требала да сачекаш. -Никако, зато смо овде.
Пожељно је одмах пробити лед.
Пођи са мном, Матилда.
Ленарт је поуздан.
За 40 година посетио је преко 25 психолога.
У додиру је са безмало сваком дијагнозом.
Сириус и ја смо пре неки дан гледали како кола ударају пса. Крварио је и цвилео.
Сада се плашиш да ће и тебе ударити? -Не.
Него нисам осетила сажаљење према псу.
Можда зато што си недавно изгубила мајку...
Не падам на то да је због мамине смрти и да тугујем.
Немам довољно емоција да се саосећам са другима.
Хтео сам да истакнем нешто сасвим друго, али нема везе.
Бојим се да сам на тату.
Сваког јутра сам никаква и није ми ни до чега.
Наравно да подсећаш на оца. Имаш његове гене.
Ако будем имала децу и они ће носити те гене,
биће хладна и цинична, и неће их бити брига ни за шта.
Не можеш са сигурношћу то рећи. -Статистички гледано, хоће.
Статистички гледано се можеш удавити у кади.
Али се не прибојаваш тога.
Добро је што након свих срања која су ме снашла, тешко да их може бити још.
Статистика се не би сложила. Још свашта нешто може да те задеси. Вероватно хоће.
Но, биће и позитивних ствари. На то треба да се фокусирамо.
Када си први пут видела нешто стварно грозно? Рецимо на ТВ-у?
Једном су нам у школи пустили снимак из Аушвица.
Било је нагомиланих лешева. -Да.
Да ли те је то растужило? -Јесте.
Или можда више уплашило. Тада сам била мала.
Или сам била велика, али не толико стара.
ПЉУНУТА ТАТА СТРАХ ОД ГОЈАЗНОСТИ
Не бих превише бринуо. Ако сам нешто научио у Хорсенсу,
то је да људи губе емотивност када се ствари врте у круг.
Не смејемо се истој шали по трећи пут.
У извесном тренутку ћемо престати да плачемо ако нас изнова злостављају,
отац или стричеви, на пример у амбару.
Поента је да се емоције буде када смо узбуђени или стимулисани.
На телевизији и Јутјубу нас бомбардују смрћу и зверствима,
зато си огуглала.
Заиста мислите да је до тога? -Апсолутно. Ниси мртва изнутра.
Али јеси буцмаста.
Молим? -Буцмаста си мала салама.
Говори ли дански?
Говориш ли дански? Шта си рекао полицији?
Ништа. Ништа нисам видео, ништа нисам чуо.
Ја сам онај мајмунчић. -Видиш ли ово?
Можда ће ти освежити сећање. Како се зовеш?
Бодашка Литвињенко.
Неће моћи тако.
Ти си Јенс-Оле. Лакше је за памћење.
Доста лакше. Хвала ти. Хвала ти за ново име.
Нема на чему. Не будеш ли се присетио, сломићу ти те твоје педерске прстиће.
Последње што ћеш чути је прасак испаљеног метка.
Видео сам само једног човека.
Лепо обучен, згодан мушкарац.
Изгледа као гитариста "Квина", рок групе.
Чуо сам их како узвикују једно име.
Једно име. Анал-талер.
Анал-талер. Као сендвич са сиром.
Узвикивали су га више пута.
Елемтанер? -Или... Ементалер.
Ементалер?
То би било то.
Треба ли ти помоћ око каблова? -Не, сам ћу их повезати. Даље од њих!
Одмакни се!
Извини, Маркусе. Од монитора са лошом резолуцијом ми крв прокључа.
Погледај Ленартову усрану резолуцију. Да те очи заболе.
И даље си близу каблова, одмакни се, молим те.
Аман више, одмакни се!
Добро, још једном. Још један гутљај.
Можеш ти боље.
Шта то радите? -Пијем коцу наглавачке. Лудило!
Ленарте, Ото, пођите са мном. -Не усред сесије.
Сада поједи тону сладоледа. Једи док се не усереш.
Не једи то смеће, Матилда. -Не слушај га. Једи!
Напоље, одмах. -Ниси на послу. Не наређуј.
Ленарт зна шта ради. -Испљуни то смеће.
Сада је тренутак да се заузмеш за себе.
Тата, не бојим се да будем дебела.
Не желим да будем мршава као грана,
само зато што стрепиш од гојазне ћерке.
Класична когнитивна терапија. Не постепено излагање, већ лавина.
Матилда се суочава са својим демонима.
Радиш са Цоре и9? -Аха.
Коњу глупи! Како да било шта нађем са тим кршом од процесора?
Нека неко сместа оде по моје сервере и мониторе!
Иначе нећу ништа урадити на овом говнету од компјутера!
Нећу да трпим арогантну примадону! Како се усуђујеш, свињо једна?!
Као да је твоја опрема нешто боља! Нећу да вучем ону приколицу!
Усрани монитори!
Шта се дешава, тата?
ТБМ, зар не?
Управо тако, Сириусе. Јесте ТБМ.
Шта је ТБМ? -Касније ћемо о томе.
Морамо до Ементалера по опрему. -Третман базиран на ментализацији.
Игра улога и стимулација за постизање емоционалне реакције.
То је поједностављено објашњење... -Ленарте!
Слушај ме добро...
Нешто се не уклапа.
Даје резултате. Види.
Тата ти се социјализовао. Методе нису битне, само резултати.
Уврнутији је него икада.
Шта ће им онај компјутер у амбару?
Немој да си јој више обратио. Јасно?
Боји се да се не угоји јер си јој стално за вратом.
Помажемо јој. -Не треба јој помоћ.
Имао сам преко 4.000 сати терапије, знам о томе више од тебе.
Да ли ти је тих 4.000 сати помогло?
Каже човек који ломи вратове, али се плаши кока коле и сладоледа.
Потребна ти је помоћ, Маркусе. Нема ништа срамотно у томе.
Важно је да и ти почнеш да радиш на себи.
Зашто не може да верује у Бога? -Прекини.
Покушава да се адаптира животу без мајке. -Рекох, прекини.
Не иде то тако. Кад започнеш са терапијом,
не можеш да станеш кад постане тешко.
Пребићу вас обојицу на мртво име ако не прекинете.
Ни речи.
Не, рећи ћу ти нешто...
Не! Извини! -Шта то радиш?
Не, не, не! -Не ради то.
Немој, молим те! -Прекини с тим!
Бићу добар, обећавам. Немој, немој!
Не чини то. Немој.
Извини! Извини!
До мојега.
Овај... -Нећемо о томе.
Нисам из Хорсенсе. -Прекини. Не желим да чујем.
Увек сам лагао о томе.
Из Рандерса сам.
Јесу ли то они?
Чек' да видим... Можда је онај.
Добро их одмери. Јесу ли то они? -Да, то је он.
Сагните се!
Доле, доле.
Не! Немој да га убијеш!
Немој да га убијеш.
Видео нас је. -Повешћемо га са нама.
Убићете ме? -Нико никог неће да убије овде.
Опусти се. Како се зовеш? -Бодашка Литвињенко.
Многи ме зову Јенс-Оле. Можете и ви, много пута.
Нећемо, зашто би те тако звали? Зваћемо те... оно прво.
Имаш ли мобилни?
Ако знају ко сам, не могу кући.
Остајеш овде за сада.
Зар није боље да сви останемо овде вечерас? -Да.
Морамо да се наоружамо како би се одбранили.
Можеш ли да радиш са Ленартовом опремом? -Да. Али су монитори пропаст.
Лудост је не дати нам оружје у оваквој ситуацији.
Без оружја!
Аха, али је у реду да уништим вид у леденој штали,
тражећи огромну количину података на усраном компјутеру.
Ако не могу да добијем своју освету,
нисам сигуран да желим да будем део тога!
Нећу прстом мрднути ако ме не научиш да пуцам баш овде и баш сада.
Добро. Оспособите опрему и научићу вас.
Нађите све што можете о члановима банде, са фокусом на Курта.
Добро. За почетак можемо да пуцамо у птице.
Или лисице. Може ли свако од нас да убије по лисицу и станемо?
Може. Прихватите се посла. -А Бодашка?
Мама нашег "ау паир-а" плаћа више, јер су им плате прениске.
Али то зависи од тога колико ће Бодашка радити овде.
Сасвим нормално, мислим. 37 сати. Је л' тако, Маркусе?
Тридесет сати је максимум за "o пeр-а". -Одговара ми и 37.
Колико си радио на претходном месту? -Зависи.
И по 10, 12 сати дневно. -Људи су стока.
Колико су те плаћали? -Па...
Зарађивао сам око 12.000 евра месечно, али ми је остајало 250.
Заокружићемо на 30 сати, ако радиш више, платићемо додатно.
Не остајеш, тата? -Нека га.
Важно је да му се допусти да се повуче.
Играш ли шах, Матилда? -Јок.
Али можемо да играмо "Стар" или "Африку". Често смо то играли.
Мог бившег колеги су звали Звезда Африке.
На Новогодишњу ноћ га је задавио редован клијент.
Ленарте. -Да?
Хоћеш ли да ме јебеш у дупе, помаже да боље спаваш?
Не. Нека, хвала.
Сутра је пред нама дугачак дан.
Добро. Лаку ноћ. -Лаку ноћ.
Ленарте? Хвала ти што си ме спасио.
И хвала ти што ме ниси јебао у дупе.
Таман посла. Лепо спавај, друже.
Лаку ноћ, Ементалере. -Лаку ноћ, Ото.
Ћао. Где је тата?
На јутарњој терапији. -У амбару? -Да.
Поручи му да сам га поздравила.
Фали ти дугме.
Ушићу га вечерас.
Моменат.
Врх. Јако си лепа.
Немој да заборавиш ручак. Срећно у школи. -Хвала.
Курт "Тандем' Олесен - смртна казна. Кенет "Турбот" Јенсен - смртна казна.
Ноа "Мајмун" Франдсен - смртна казна.
Зар није лакше именовати оне којима није изречена смртна казна?
Анкер Трир, Тим "Дрозд" Петерсен и Витус '"Крмак" Клаусен су поштеђени.
Имају малу децу. -Да не идемо мало у крајност?
То је 22 убистава. -Покушали су да нас кокну.
Знају ко смо и неће стати док их не потаманимо.
Сада нема повлачења.
Чим схвате да су под нападом, биће теже доћи до Курта.
Већ јесте. Увек је окружен десеторицом.
Могли би да убијемо једног, удесимо да изгледа као несрећа,
и спрашимо остале на сахрани?
Биће жене и деце међу присутнима. Не можемо то.
Шта је са њиховим клубом? -Ленарте?
Мичи се!
Упркос очајној резолуцији монитора,
види се да је клуб под сталном присмотром
полиције и обавештајаца. Немогућа мисија.
Но, увек сам им за петама и пратим њихове позиве и имејлове.
Вребаћемо шансу када Курт буде у пратњи петорице или шесторице.
Ускачемо ми ако их буде више.
Поготово након обећане ватрене обуке.
М10 је старији модел.
Састоји се од одбојника, окидача, опруге,
цеви, оптичког нишана, челика за повлачење, ударне игле,
ручке за пуњење и шаржера. Почињемо уметањем одбојника у опругу.
Неће да уђе. -Није лако за вас.
Уметни опругу у клип. -Готово!
Био си регрутован?
Тешко. Види ме на шта личим.
Како си је тако брзо склопио? -Нема много делова.
Ишло је само од себе. -То је сулудо.
Можеш ли то опет?
Волим да састављам ствари. -Готово! Друго место.
Не разумем. Чему инсистирање на склапању пушке?
Наши животи могу да зависе од тога. Алал вера, геније. Како се то зове?
Зове се: "Јеби се, Ементалере!"
Да сам хтео да склапам ствари, отишао бих у ИКЕУ.
Телефон украјинског педера нађен је код излаза 51.
Требало би да ту усредсредимо енергију.
Усредсредимо? -Нађимо Украјинца и наћи ћемо њих.
Улф Ементалер има два ортака.
Сви су отпуштени пре две недеље.
Ленарт Гернер Нилсен и овај лик, Ото Хофман.
Ото Хофман има умртвљену руку.
Зар није лакше да их потражимо,
него да седимо к'о дрвене Марије поред излаза 51 и чекамо педера да прође?
Наравно.
Нађите ми онда умртвљену руку.
Извали ово.
Ово ти је као пица, а опет није.
Превише сам ставио? -Уф, превише.
Краљица ја најјача, а? -Нумерички, да.
Стратегијски је то пијун. Зависи од партије до партије.
Свака фигура може да донесе превагу.
Шах је једина игра на свету у којој не постоји срећа.
Нема коцки, џокера или скривених елемената. Све је испред нас,
а крајњи исход партије зависи од тебе саме.
Узмите грицкалице.
Хоћеш да нас сликаш? -Наравно. Седни на кауч.
Хоћете да вас снимим? -Може. -Само да пребацим руку.
Нолер се са још седморицом састаје вечерас у ресторану "Анторини".
То је близу докова.
Турбот потврђује да ће и Курт бити тамо у 19.00х. Нолер части.
Укупно ће их бити дванаесторица.
Можеш ли да изађеш сам на крај са њима? Могу и ја са тобом.
Ленарт и Ото су исто показали да умеју да баратају пушком.
Можемо да их средимо у унакрсној ватри када буду излазили.
То нам је најбоља шанса.
Идете са мном.
Неутрони су мало тежи од протона.
Да је обрнуто, атоми не би постојали. Без атома не би било живота.
Полазите, народе. -Куда идемо?
Објаснићу у колима. -Не може да сачека? Матилда је направила торту.
Одмах, Ементалере. -Време је за вечерњу терапију. Хајде.
Шта то лапрдаш? -Не вуци га тако, тата.
Зашто увек мораш... -Умукни кад ти кажем!
Не мешај се! Полазите!
Не смеш тако да разговараш са ћерком. О чему је реч?
Оружје? Шта си то наумио? -Маркус ће објаснити у колима.
Шта ће нам оружје? Није ли премрачно за обрачуне?
Нећемо у никога пуцати. -Поставићемо унакрсну ватру. Зачепи.
То је ван сваке памети. Убијањем људи купујеш карту за затвор или гробље.
Зар не дајеш пет пара за Матилду? -Умукни, бре.
Ото, не увлачи... -Ништа ти неће вратити жену.
Зауставићу кола и добићеш по носу.
Одрадимо ово заједно као тим, и натраг кући на колач са бананама.
Само кажем да је мртва...
Ово нам мрси конце за унакрсну ватру. -Који је његов проблем?
Има их кол'ко хоћеш. Тренутно тај што лежи онесвешћен на путу.
Ћерка му је настрадала у саобраћајној несрећи.
Зато је мало осетљив по питању односа оца и ћерке.
Не осећај се лоше, давно је то било. Закуцао се колима у дрво.
Тада му се одузела рука. Кобног 12. јануара, 2002.
Надувао је 0,9 промила и одузета му је саобраћајна.
Кажњен је глобом од 28.342 круна (3.812 евра).
И другарима хакујеш досијее? -Не, не.
Ото нам је рекао.
Споменуо је то неколико пута, а нешто смо сами сазнали.
Држи слику ћерке и жене у стану.
Сам си то тражио, експонирањем свог приватног живота.
Припремите се.
Не, Ленарте. Ти остајеш овде. -Ленарт не долази?
Ко су оне бајкерке?
Не могу да верујем. Рекао си да ће бити сами.
То су написали. Мора да је неко довео женске.
Идемо назад на колач са бананама. -Стани мало.
Ни макац. -Куда ће?
Шта који курац радиш, човече?
Извини.
Извини. Немам муда да то урадим.
Ти си саздан за то, ја нисам. -У реду је.
Није у реду.
Сада су мртви. Он је мртав.
Није лако убити човека. Поготово први пут.
Не, не могу...
Не желим више икад да будем део тога.
Нећеш ни морати. Само упамти зашто то радимо.
Зашто то радимо? Шта ако момак који лежи тамо није имао никакве везе са...
Умукни! Имао је! Сви су имали!
Размислите о ономе што су урадили.
Размислите о силним животима који су уништили.
Боже драги.
Да пустим радио, Ементалере?
Волео би то? Је л' ти се слуша музика?
Ћале? -Не сад, душо. Радимо.
Спомињали сте неког лика Ота са умртвљеном руком.
Ко је Сириус Зен? -Неки педер којег пратим.
Не знам га. Избацује добре рецепте.
Добро јутро. -Добро јутро, злато.
Шта ти се десило, Ото?
Јеси ли ти то урадио? Болестан си!
Ти си требао да умреш, а не мама!
Дошао сам да ти кажем да твој ћале није то урадио. Пао сам.
Не лажи. Лош си у томе.
Сви сте лоши. -Не љути се на ћалета.
Можда не поступи увек исправно, али се труди.
Труд му је за медаљу.
Слажем се. Али, није му добро.
Знам то.
Ово су догађаји који су довели до несреће?
И све је почело крађом бицикла?
Да ми нису украли бицикл, ово се не би десило.
Мама не би морала да ме одвезе, и небитно би било
то што кола неће да упале и не би хватале воз.
Како је позив твог ћалета утицао на догађаје?
Рекао је да не долази кући.
Мама се тако сморила да је предложила да прескочимо дан
и одемо до града.
Знаш ли да је сваки од ових инцидената имао свој след догађаја?
Како то?
Отпуштен сам тог дана, те сам ухватио воз раније него обично.
Мораш да идеш уназад све до кад сам научио да уступам место женама.
Човек који ме је томе научио има свој след догађаја.
Све твоје несреће су испреплетене са другим догађајима,
и животима других људи. То је једна велика једначина.
Најмоћнији компјутер на свету не би могао
да обради све твоје податке, чак и паметница попут тебе
не може да обради ни делић тога,
и према томе никад нећеш моћи да изведеш уман закључак.
Укратко...
Губиш време.
Знам.
Милион пута сам лупала главу искајући неки разлог.
Али га нема. -Управо. Постоји милијарду разлога.
Али ти они неће помоћи.
Некад у сну нађем лика који ми је украо бицикл.
Видим га како се одвози на њему, потрчим за њим,
и ухватим га.
Али сконтам да није он крив. Нико није крив.
Него је лакше кад постоји неко на кога можеш...
...да се љутиш.
Да.
Моја мајка је имала седморо деце, али су најмлађа гладовала
и била као чачкалице. Зими смо се смрзавали,
па је мајка решила да прода дете. Пале је дошао и одвео ме у Немачку.
Изнајмљивао ме је...
Ја сам као градски бицикл,
свако може да дође и да ме тера.
Али онда смо дошли кући на одмор и налетео сам на вас.
Дошли смо три дана пре него што сте га убили и спасили ме.
То је немогуће. Пале је био у возу недељу пре.
Не, не возом. Дошли смо авионом.
Али не три дана раније. Сигурно сте пре тога дошли из Немачке.
Не, слетели смо у понедељак, убили сте га у четвртак.
Морам нешто да проверим.
Рекао сам нешто што не треба?
О, не.
Не, не, не!
Селам алејкум. Дечице моја лепа.
Земља је јако лепа, зелена и равна као пита.
Али ме је њихова храна разочарала.
Тата је јео најгори сендвич у животу. -Гори од бакиног?
Туњевина је била устајала, а хлеб сув као пустињски песак.
Сок им је имао укус камиље мокраће.
Морао сам све да бацим у ђубре и купим Мекдоналдс.
Омашио је за само 3,28%.
Било је мало вероватно да неко толико личи на брата Курта Олесена.
Упозорио сам вас да биометријска граница није испуњена.
Желео си да то буде истина. -Нисам.
Он је електроинжењер специјализован за компоненте возова.
То је готово немогуће. -Ипак је била случајност.
Ти си је измислио, Ото.
Рекао си да си га препознао из воза.
Уобразио сам да јесам. Сигурно сам гледао кроз њега.
Ипак је реч о несрећи.
Извини, Маркусе. -Ко је то онда био?
Молим?
Ако то није био он, ко онда?
Ко?!
Рекао си ми да није била несрећа.
Али то јесте он.
То је он. То је он.
Маркусе... -То...
Маркусе?
Диши лагано и смирено. -Шта се дешава? Шта се дешава?
Лагано и смирено, тако је. -Страх ме је.
Шта си рекао? -Страх ме је.
Знам. Све знам.
Погледај ме у очи.
Мртва је. Нема је више.
Да, мртва је. Диши. Дођи.
Дођи. Тако је. Избаци све из себе.
Има једна стара украјинска легенда о случајности.
Испреда причу о Љубави Василковни из Витебска,
заносној принцези,
која је ловила медведа јутра након првог пролећног пуног месеца.
Џиновски медвед је заскочи и одгризе јој прст,
са све њеним омиљеним дијамантским прстеном.
Тачно десет година касније,
јутра након првог пролећног пуног месеца,
у истој густој шуми, на истом месту,
оде она опет у лов.
Она сада уби џиновског, старог медведа.
Када су распорили медведову утробу,
прстена није било.
Ништа.
Добро.
Сада ћемо са узбуђењем чекати да вода проври.
Зашто си дошао овде, Ото?
Зато што је полиција седела скрштених руку.
Или због тога што смо заменили места.
Зато што сам ја тај који је требао да умре.
Тада сам угледао Матилду у болници и изгледала је тако беспомоћно.
Ленарт и Ементалер су ти се само придружили?
Немају много пријатеља.
Понекад мислим да људи са проблемима нађу једни друге.
Исто као и са дебелим људима, осећају се мање дебело скупа.
Живот је тако за нијансу подношљивији.
И ти мораш да научиш да живиш са неким стварима.
Не знам да постоје ствари са којима морам научити да живим.
Мораш научити да прихватиш смрт своје жене.
Зашто?
Потребна ти је стручна помоћ.
Нема ту помоћи.
Ништа не помаже више. -Да, али...
Имаш Матилду. -Нисмо ни требали да је имамо.
Пре него што се родила, бар сам још увек веровао
да ће све имати некаквог смисла кад будемо добили децу.
Имаш одговорност према ћерци.
Видим колико си ти био одговоран према својој.
Не. Нисам био.
Био сам идиот.
Мислио сам само на себе.
Али не прође дан да не пожелим...
...макар још једну шансу...
...да јој потражим затурену четку за косу или...
расправљамо о томе да ли сме да има пса.
Или да се надрндам на њу што није млеко вратила на место.
Немам чиме да се поносим.
Али ти имаш.
Гледам тебе и Матилду и пожелим да сам ти.
Можда ништа више није важно,
и неће ни бити ако не развијеш везу с тим.
Не познајеш Матилду, зато је не разумеш.
Требаће времена пре него што добије смисла.
Изискује времена.
Али ти га имаш.
Искористи га.
Извини ако сам побеснео и повисио тон.
У реду је.
Дугујем и ја теби извињење за нос.
Здраво. -Сириусе.
То си ти? -Да.
Не, то значи "зовем те касније".
Дај ми руку. -Не!
Слушај. Сломићу ти један прст
па ћеш ми рећи где си ово снимио Ота Хофмана.
Када, где...
Рећи ћу вам. Немојте ми сломити прст.
Сада ћу два, јер си ме прекинуо. -Немојте, молим вас.
Шта желите да знате? -Три јер си друкара.
Оде и четврти јер си цмиздравко.
То је само прст.
Звучи добро. Право у пету.
Можда би могла мало да ублажиш...
Отрчи у своју собу и сакриј се испод кревета.
Остани тамо без обзира на све. Важи? Отпузи.
Је л' неко погођен? -Мене су погодили у стопало.
У раме. Са стране. -Ја сам читав.
И ја сам читав. -Сагни се, Ементалере!
Успео сам да избегнем метак.
Ленарте, дођи да ми помогнеш.
Торба са М10-ама је у подножју степеништа. Бржи си од мене, иди.
Видиш ли их?
Зашто си их све раставио? -Нема везе, баци их овамо.
Здраво.
Војничино!
Иступи на светло!
Војничино, иступи на светло!
Иступи на светло иначе ћу јој разнети главу.
На колена и одложи пушку.
И пиштољ у панталонама.
Оверимо говнара.
Ово је тешко срање. Шта смо ти ми учинили?
Не бој се, злато.
Биће све у реду. Дођи.
Позваћу Хитну.
Не бој се.
Да ли боли? -Не.
Јако ми је хладно.
Стижу, тата. Стижу.
Требало је да те послушам.
Мислим да ми је потребна помоћ.
Извини.
Тата.
Стижу сваког трена. Настави да причаш.
Извини. Извини.
Тата...
Шта је ово?
Шах. Хвала, Матилда. -Нема на чему.
Баш је лепо. -На Ота је ред да одабере поклон.
Да видимо шта имамо овде. Овај. Човече.
"За Ементалера од Маркуса и Матилде."
Вао. -Шта је то, леба ти?
То је рог.
Можеш ли да ствараш магију на томе?
Мислим да не могу. Шта хоћете да вам свирам?
Шта ти се ћефне! Неку стару песму.
Коју?
Свирај било шта.
Јебеш ми све ако ћу то да слушам на Бадње вече!
Смири се. Диши дубоко.
У униформи си у Тиволију.
На травњаку смо. -Да.
Знам да ти то можеш.