Име: Дейвид И
20-годишна жена, намерена мъртва в Бангпе.
Случаят с убийството в Бангпе.
Всяка история има начало и край.
Каква би била моята история?
История, която е започнала, но е недовършена и спряна на пауза.
Но ето че някой започва да разказва историята ми отново,
затова смятам да отговоря на въпросите на този непознат.
И моята история, спряна на пауза, започва отново.
Няма нито ДНК, нито доказателства?
Именно. - Този заподозрян ще ни се опре…
Има доклад за мъртва жена, открита в Доха.
Случаят е подобен на този в Бангпе. - Да вървим.
ПОМНЯ ТЕ. ЗДРАВЕЙ, ЧУДОВИЩЕ! = Епизод 1 =
Състоянието на тялото в Бангпе е различно,
за да го наречем сериен убиец.
Но е подобно, затова поне трябва да проверим.
Възможно е да е сериен убиец.
Случаят Бангпе не е отмъщение, а по-скоро случайност.
Няма причина да се повтори. - Но може и да не е така.
Новият началник на екипа ще идва днес, нали?
Май ще дойде направо тук.
Казах, че отиваме на местопрестъплението.
Добра работа.
Явно ще дойде направо тук. - Ако изобщо дойде.
Ей, кой сте вие?
Това ли е шефът? - Знам ли.
Негодник.
Вие ли сте началник Канг Ън Хьок?
Дойдохте заради приликата със случая в Бангпе, нали?
Именно, но… - Извършителят е същият.
Трудно ще намерите ДНК, свидетели, доказателства, записи от камери…
Още не сме получили резултатите.
Странното е, че липсва подпис на извършителя, като този от Бангпе.
Подпис? Там нямаше нищо такова.
Проверете отново местопрестъплението и дали уликите са събрани.
Определено има подпис.
Има ли заподозрени? Може ли да видя списъка?
Както казах преди, няма солидно доказателство или свидетели, затова…
Понеже няма такива, няма и списък със заподозрени.
Да.
Жертвата от Бангпе, както и тази жертва,
трябва да са имали познат с яхта.
Извършителят е умен, нагло оставя подпис,
престъплението е безупречно.
Смята, че има повече власт от полицията.
Възможно е наистина да има власт. В институция или фирма…
Чаках до втръсване
и най-накрая ето че И Хьон е пред мен.
Някакви въпроси?
Откъде имате информацията за яхтата? - Както и за подписа.
Не бяха споменати в досието за Бангпе.
Ами това…
Извинявайте, може ли да…
Какво е това?
Има нещо на покрива?
Трудите се здраво.
Значи тук трябва да се запознаем.
Аз съм началник на екип 1, Канг Ън Хьок.
Началник?
А кой е този?
Мамка му!
Няма го.
И тук го няма.
Избягал е.
Извинете!
Какво става? - Какво правеше той?
Той не е шефът.
Казах, че аз съм шефът. - Да бе!
Възможно ли е той да е… убиецът?
Няма начин. По дяволите…
И този не го познаваме. Провери самоличността му.
Добре.
Може ли личната ви карта?
Ей, ти!
Мислиш, че ще те пусна толкова лесно?
Видя ли това? - Видях.
Трябва да извикаме такси.
Налага ли се да тичаме след него?
Ами? Трябва ли? Няма как. Ще тичаме.
Бихте ли намалили малко?
Няма да предизвикаме задръстване, ако намалите.
Намалете!
Бихте ли побързали?
Може ли пак да намалите?
Спри! Спри!
Ей, ти! Господинчо!
Ей, ти си И Хьон, нали?
Спри на място!
Спри! Спри, ти казах.
Ей, ти!
Коя си ти?
Откъде ме познаваш?
Изминаха 20 години.
От 20 години познавам този човек.
Не. От 20 години следвам този човек.
А той не само, че не ме помни, а дори не знае, че съществувам.
Не съм много сигурна… Че откъде ще те познавам?
Това си ти?
Моля?
Съжалявам. Но ако избягаш пак,
няма да имам сили да те догоня.
Заради един имейл?
Да обобщим. Разбрал си за случая Бангпе чрез имейл.
IP адресът е сочил Националната полиция.
За малко да помисля, че вие сте го пратили.
Реших, че Националната полиция се нуждае от помощта ми.
Взех самолета, за да пристигна бързо. Жалко, че случаят не е такъв.
Как така? Тогава защо избяга от местопрестъплението?
Казах, каквото трябваше да кажа.
Няма смисъл да се хабиш за хора, които не схващат какво се случва.
Явно нищо не разбирате. - Моля?
Този човек… Как влезе на местопрестъплението?
Откъде знаеш толкова много за случая Бангпе,
като си виждал само снимки?
Беше в Доха днес за новия случай само за 5-10 минути,
как огледа обстановката за толкова кратко време?
Човек може да събере информация от разстояние 16 крачки.
Това е усреднена стойност.
Има хора, чиито възможности са по-големи,
но има и такива, които са под средното ниво.
Така значи.
Май казва, че сме по-ниско от средното!
Знаеш как да четеш между редовете.
Откри ли нещо?
Проверих самоличността му, наред е. Американското му име е Дейвид И.
Виден професор по криминалистика в колежа Джон Джей в Ню Йорк.
Потвърдено е и времето на пристигането му.
По време на престъплението е бил в самолета.
Значи не той е извършителят.
Какви са доказателствата срещу мен, че ме държите тук?
Да, спъва ви това, че бях на местопрестъплението.
Няма шанс да избягам, знаете кой съм.
Не може да ме задържите.
Но да напуснеш така… - Арест без доказателство и причина?
На всичко отгоре ме нарани, докато ми слагаше белезниците.
Да те съдя ли?
Затова се извиних, преди да те закопчая.
Явно не помниш.
Как разбра за случая в Доха?
Откъде ще знаеш, ако не си хакнал полицейската система?
Местопрестъплението в Бангпе ми подсказа.
Но за мен си свидетел, искам да разплетем случая.
Алибито му е солидно. Аз гарантирам.
Но… - Тя гарантира.
Първата ни среща беше малко странна, нали?
Да забравим лошото начало и да се представим официално.
Аз съм новият началник на специалния разследващ екип.
Съжалявам.
Реших, че ще ти е тъпо като излизаш.
Ще ти правя компания вместо извинение.
Карай направо. Какво гризе любопитството ти?
Излъга, че си отишъл на местопрестъплението,
защото полицията е искала помощта ти.
Имаш друга причина, нали така?
И какво, ако си права? - Кажи ми защо отиде там.
Не, истинската причина, поради която дойде в Корея.
Откъде ме познаваш. - Ще признаеш ли?
След като чуя, ще реша дали да ти кажа,
Видя ли? Имаш друга причина.
Любопитна ли си? - Естествено.
Ти сигурно също си любопитен?
Като те гледам, не се сещам да съм те виждал някъде.
Нима?
Както и очаквах, нямам представа.
Говореше за способността на мозъка, но паметта ти е слаба.
Или нямаш нищо специално, с което да те запомня,
или нямам причина да си спомням. Нали?
Все още си свидетел.
Не напускай страната без предупреждение!
Защо беше на местопрестъплението…
Не, каква е истинската причина да дойдеш в Корея.
Истинската причина да се върна?
Всичко започна с един имейл.
Това.
Това е част от паметта ми, която погребах.
Какво ли беше?
Рисунка от детството ми от времето,
когато загубих баща си и малкия си брат.
Някой ми изпрати тази покана.
Имам малко работа в Корея.
Запази ми билет за най-ранния полет, и ми уреди среща с декана.
Числа, които да се проследят Букви, които да се проследят
Тези неща бяха скрити
на местопрестъплението в Бангпе. Те са следи.
N 37.541506 E 126.947357
Това координати ли са?
Координатите сочеха това място.
Друго местопрестъпление.
Кой би могъл да е?
Кой ми изпраща такива съобщения?
Дали онзи човек
и онова дете са живи?
Ето защо се върнах тук.
Имам да изпълня задача и да намеря някого.
Побързай и яж. Трябва да хапнеш.
По-бързо. Добре. Точно така.
Мястото, където отраснах, мястото на спомените ми,
на критичния период, където душата ми се роди.
Тук историята ми започва отначало.
Историята на всяко дете започва с родителите му
1996 г.
Хьон. И Хьон.
Какво правиш тук? Има толкова неща за разопаковане,
и подреждане след преместването, а ти стоиш сам навън и блуждаеш?
Като гледам, ти си този, който се мотае най-много.
Бате, не откривам скицника си! Моливите също!
Добре. Ще ги намеря. - Побързай, бързо, бързо.
Беше умряло, когато го намерих.
Дръж се добре. - Отворете прозореца, моля.
Какво?
Имам чувствителен нос. - И какво?
Ще е добре да смените одеколона си.
Какво каза?
Въздухът беше кофти.
Този кучи син! - Чувствам се много по-добре.
Оставете на мен.
Трябваше ежедневно да проверявам как е майка ми.
Довечера ще мога да спя без притеснения.
Днес е прекалено късно.
В дните, когато ме биеха, броях числа.
Един, два пъти, три пъти.
Четири пъти, пет пъти, шест пъти.
В дните, когато дядо пиеше…
Това е от последната седмица.
Споделях стая с чичо ми.
Последната седмица беше ужасна.
Но ти нямаш дядо, нито чичо, нито майка.
Така ли?
Все някога ще ми кажеш истинската си история.
Не знам какво очаквате, но нямам много за разказване.
Защо хората нараняват другите?
Но защо пък и да не ги нараняват?
Като нормално дете бях любопитен да разбера това.
Надзорник И? Вие сте главен надзорник И Джонг Мин, нали?
Здравейте, гледах лекцията ви последния семестър. Обадих ви се.
Така ли? - Да, да.
Чух, че сте се преместили в този район
и предположих, че ще се срещнем някой път.
Значи ще се виждаме често занапред.
Да. Е, приятна работа.
Случайно да имате куче?
Имаше доклад за откраднато куче наскоро.
Може да са търговци на кучета. Бъдете внимателен. Довиждане.
И Хьон…
Имаше кошмар ли?
Сигурно съм задрямал.
Това е, понеже стоиш до късно.
Тези хора ли проучваш? - А, да.
Всички си изглеждат нормално.
Но не са, нали? Те не са нормални хора.
Злото е скрито в обикновените хора.
Най-злият човек може да изглежда
като същински ангел.
Ето защо винаги трябва да си нащрек с непознати хора, ясно?
Също… - Какво?
Искам да приличаш на децата на твоята възраст.
Татко, хайде да отидем до лунапрака този уикенд.
Няма да къпя и обличам Мин,
няма да го водя и вземам от детската градина.
Няма да върша и домакинската работа.
Няма да плащам сметките
и ще ни спрат газта, водата и тока.
Няма да ти правя кафе и да ти подреждам графика.
Ще съм глупав и само ще си играя с роботи.
Кафето е невероятно.
Детето ми е истински барист.
Няма време. Трябва да тръгваш, тате.
Точно така. - Якето ти е тук.
Да, якето.
Чантата ти?
Чантата, чантата. Точно така. Ще имам проблеми без нея, сине.
Благодаря ти!
Тате. - Да не забравих още нещо?
Защо хората нараняват други хора?
Защо хората нараняват другите?
И освен това,
защо не бива да ги нараняват?
Защо не бива да ги нараняват?
Като нормално дете бях любопитен за това.
Доброволно поисках да се включа в специалния разследващ екип,
но всички се опитаха да ме спрат.
След като влязох в полицията, бях на добра позиция,
но отказах да отида в разузнаването и дойдох в разследващия отдел.
Изненадах всички около мен.
Но заради физическото ми удобство…
Как разбра за местопрестъплението в Доха?
Местопрестъплението в Бангпе ми го показа.
Какво му е показало местопрестъплението и как?
И ето че дойдох да се запозная с вас,
въпреки че започнахме с леко недоразумение.
Но може да се съюзим…
Тук няма подпис на извършителя както в случая в Бангпе.
Подпис? Но там нямаше нищо такова.
Вижте местопрестъплението и дали са взели доказателства.
Със сигурност трябва да има.
Подпис…
Моят опит в разследване на престъпления не е голям.
Но понеже съм лидер и умея да се приспособявам бързо, аз ще…
Човек може да събере информация от разстояние 16 крачки, нали?
Това е усреднена стойност.
Има хора, чиито възможности са по-големи,
но има и такива, които са под средното ниво.
Този негодник!
С това пламенно сърце, бистра глава и неуморна активност…
Какво дойде да откриеш?
Теб. - С всички вас…
ще работя с всички вас.
Е, да започнем ли да обсъждаме случая?
А, да. Онзи, който беше на местопрестъплението по-рано.
Той…
Кой беше той?
Напишете ми доклад.
Намерих го.
Значи според него, извършителят от Бангпе и Доха
е един и същи човек.
Вероятно има яхта. - Пълни глупости.
Да не е гадател? Какво знае той?
Промъкна се и после изчезна тихичко като мишка.
Професор по криминология е в Америка.
Консултант на полицията там. - Вярваш ли го?
Проверих, истина е.
Всичко в него е фалшиво.
Тогава защо го освободихме?
Трябваше да го разследваме за интелектуални престъпления.
Току-що ме обиди, нали? На чия страна си?
Ревнуваш ли? - Не бе, тъпчо.
Май не четете много.
Аз…
Аз чета неуморно.
А, тогава би трябвало да знаете.
Сетих се, че този човек издаде книга наскоро.
Криминална.
Вероятно се продава добре за някой, който работи в тази област.
Не знаехте ли това, шефе?
Така ли бъде?
Изглежда той има някаква информация или теория по случая.
Нека го поне да чуем мнението му.
Преглътнете гордостта си и поискайте помощ.
Аз съм за!
Как ще допускаме подозрителен плъх в екипа?
Освен това, той няма да сътрудничи.
Аз ще го убедя да помогне.
Ако го помолиш точно ти, ще откаже. Нали ти го закопча!
Искаше да те съди заради драскотината на китката.
Не се притеснявайте. Ще успея.
Той може би чака официално да го поканим да сътрудничи.
Дойде на местопрестъплението чак от Щатите.
Ами ако все пак откаже? - Ами тогава…
Просто ще използвам чара си.
Толкова са слепи.
Да видим.
Ало? - Значи номерът не е фалшив.
Бърза си. - С кое?
Ще ме навиваш да ви сътруднича. - Е, като отвори дума…
Затварям. Зает съм.
Не казах, че не е точно молба.
Открихте ли нещо важно?
За момента… - Нищо, нали?
Иначе нямаше да ме молиш.
Не се дърпай, нека се срещнем,
за да поговорим за детайлите. - Не ми пука.
Защо?
Просто така.
Не се дръж така. - А как? Хайде да направим така.
Помоли ме по-искрено. Може и да променя решението си.
Моля ви за помощ, професоре! Доволен ли си?
Не, пак няма да го направя. - Какъв си…
Професор И? - Количеството прах е доста.
Какво?
Прахът e какво?
Да не си на друго местопрестъпление?
Точно обратното. Май някой е проникнал в дома ми.
Моля те, премисли отново.
Зает съм, така че…
Виж го ти…
Голям е кретен!
Не… Този човек… Да…
Само още веднъж пробвай да отидеш на местопрестъпление и ще те хвана…
Посетител.
Дневникът на баща ми стоеше винаги тук.
Интервю на И Джун Йонг
Дневникът го нямаше,
И Джун Йонг също изчезна.
Спомени от детството на И Хьон
Зле ли се чувстваш?
Не е това.
Тогава какво е…
Какво те тормози? Същото като при мен?
Не е точно проблем…
Защо? Нещо случило ли се?
Ще се развеждам.
Не е възможно да съм добра съпруга и да работя.
Тогава може да станеш първата жена комисар в страната.
Да говорим за това после. Сега е твой ред. Ще ми кажеш ли?
Нищо кой знае какво. Днес е процесът на И Джун Йонг.
Искам да направя интервюто. Ще приготвиш ли стая за мен?
4758 плюс
472908 е равно на?
18824514.
Кога ще дойде баща ми?
Точно!
Просто е добър в смятането.
Спри да преувеличаваш.
Във филмите показват такива неща. Там би бил истински гений.
Колко са? - 571.
Ей! Докажи, че са 571.
Пребройте ги. - Как да ги преброя?
Не бива да лъжеш. Това е полицейски участък.
Ще разберете, когато ги преброите. - Да бе.
Преброй ги. Ти ги пръсна, значи ти ще ги преброиш.
Къде отиваш, детектив Ким? Сядай тук.
Ще броиш заедно с мен.
571 са.
По 10 наведнъж. 2, 3, 4.
Два пъти по 10.
Да си починем, преди да продължим.
Няма ли го професор И Джонг Мин?
Да не би ти да си синът му?
Значи си ти?
Баща ти ще се върне, искаш ли да изчакаш вътре?
Знам кой сте, господине.
Баща ми има ваша снимка вкъщи.
Плаша ли те?
Не, но съм любопитен.
За какво?
Как сте станал такъв?
Аз? Какъв съм аз?
Аз различен ли съм от останалите?
Патиците приемат за майка първото същество, което са видят.
И мислят така, докато умрат. Знаеш ли защо?
Главата ти, както и мозъкът ти
вече са създадени така.
Умен си. Правилно.
Всички животни преминават през критичен период.
Времето, когато мозъкът им расте и се развива.
Нещата, които виждат, чуват, чувстват през това време не се променят лесно.
За патиците този момент трае няколко часа.
За това време мозъкът им се развива напълно.
За маймуните това е около година-две.
Ами хората? Колко години са нужни при тях?
10-12 години. Горе-долу, на колкото си ти.
Това е критичният период при хората,
а аз го наричам създаване на душата.
Как беше по време на вашия критичен момент?
Моят не е важен. Как е твоят критичен момент?
Мисля, че ти също си различен от останалите.
Не ти ли е трудно? Хората разбират ли те?
Баща ти вярва ли ти?
Любопитен съм
в какъв възрастен ще се превърнеш. Искам да видя.
Къде е И Хьон?
И Хьон? - Изглежда той наистина е специален.
Опитаха се да го закачат, но той им го върна.
Броиха едни кибритени клечки, но забравиха колко е бройката.
Вероятно все още броят. - За какво говориш?
И Хьон тук ли е? - Не го ли видя?
По-рано каза, че има да ти дава нещо.
И Хьон, да ти споделя ли една тайна, само между нас двамата?
Тате.
Да вървим.
Чао. Да се видим отново, както си обещахме.
Какво става?
Ти да не би да се срещна с И Джун Йонг?
Така ли е?
Погрижи се за него.
Искаш ли да излезем навън?
Гладен ли си? Какво ти се яде?
Нищо.
Добре, хайде да излезем на чист въздух.
Да вървим.
Ей! Ей! Беше прав!
Беше прав, че са 571!
Ей, ти наистина ли си гений?
Казах ти, че е гений! - Как позна?
Отсега нататък няма причина да се виждаме.
Днес беше последната ни среща.
Наистина ли се притеснявате за И Хьон?
Постоянно сте притеснен за нещо, изплашен сте…
Проучвахте ме и пак сте любопитен за детството ми.
Защото сте притеснен за И Хьон.
Не си прави грешни изводи.
Прав сте, професоре.
Разбрах, щом го видях.
И Хьон много прилича на мен, когато бях малък.
Дори не произнасяй името на сина ми.
Той е умно дете.
И?
И какво от това? - Какво ли?
Казах му каквото знам.
Той е умен и различен.
Проведохме доста интересен разговор. - И?
Обещал ли си му нещо?
Как си позволяваш да говориш със сина ми?
Какво му обеща?
Това си е наша тайна.
Не е ваша работа, професоре.
Знам какво си мислите, професоре.
И сте прав.
Терзанията за поведението на сина ви,
съмненията ви.
Нямам такива мисли.
Не съм казал какви са тези мисли.
"И той ли ще се превърне в чудовище?"
Не казах, че това си мислите.
Нещастник такъв!
По време на интервюто с И Джун Йонг,
научих едно нещо.
Както аз проучвах него,
така и той проучваше мен.
Забеляза страховете ми
и посади съмнения.
Това е твое, нали?
Ти ли нарисува това
или батко ти ги нарисува?
Батко ти ли ги нарисува за теб?
Батко ги нарисува.
Не му казвай, че съм ти казал.
И Хьон плаши ли те?
Но не му вярвай, татко.
Нощно напикаване, палежи, жестокост към животни.
Един психопат винаги има
тези три симптома като дете.
Нощното напикаване е често срещано.
Загубата на майката може да предизвика тревожност.
Това е временен симптом.
Ти…
Има неща, които не знаеш.
Има ли някакви необичайни симптоми?
Има ли?
Предадох ли се на съмненията, които И Джун Йонг породи в мен?
Мисля, че синът ми
е чудовище.
Мисля, че синът ми е чудовище
Знам какво се чудите, професоре.
И сте прав да мислите така.
Терзанията за поведението на сина ви,
съмненията ви.
"И той ли ще се превърне в чудовище?"
Ще избягам оттук
и ще се срещна със сина ви. До скоро.
Татко…
Татко ти ще…
ще те защити непременно.
Тате, повика ли ме?
И Хьон, седни тук.
Отсега нататък
ще живееш тук.
Хората мислят, че учиш в чужбина.
Предполагат, че не си в Корея.
Единственото решение за момента.
Трябва да те предпазя от света,
както и да предпазя света от теб…
Добре. Колкото до уроците, ще учиш с мен.
Ще започнеш отначало, заедно с мен.
Какъв е светът, как живеят нормалните хора,
полека ще учим всичко това.
Баща ти вярва ли ти?
Има деца, които са красиви по рождение.
На тях им казват: "Колко си хубав!",
И те са красиви.
Други се раждат глупави или стават глупави,
защото им говорят: "Колко си глупав. Толкова си глупав."
Обаче има и такива, които са чудовища по рождение.
Хората ги виждат като чудовища,
така ги наричат и те се превръщат в чудовища.
Как те нарича баща ти?
Как те възприема той?
Превод: UFOgirl Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015