VI VIL GERNE TAKKE DEN AMERIKANSKE KYSTVAGT...
FOR DERES SAMARBEJDE OG RÅD.
Hej, makker.
Hedder du ikke Dan Roman?
Jo.
Jeg hørte dig fløjte og sagde til mig selv...
der er kun én fyr, der fløjter sådan.
Jeg ville genkende dit grimme fjæs hvor som helst.
Men du kan garanteret ikke huske mig.
Selvfølgelig kan jeg det. Ben Sneed.
Jeg troede, du malkede køer et sted på din egen...
Jeg mener, jeg troede, du var holdt op med at flyve.
Jeg troede, du holdt dig væk fra de her tingester.
De er jo bare metalklumper. De skal ikke noget særligt sted hen.
Jeg har nok bare ikke så meget viljestyrke, Ben.
-Hvad går du og laver? -Jeg er mandskabschef hos Far East.
Det er et godt job.
Jeg må af sted, Dan.
-Jeg ville bare lige hilse. -Selvfølgelig. Held og lykke.
-Er der nogen af jer, der kender ham? -Han ser gammel ud for en andenpilot.
-Jeg vidste ikke, vi var så desperate. -Han har ikke altid været andenpilot.
Vi plejede at kalde ham "Fløjte-Dan."
En af de fineste mænd, man kan møde.
Og en af de ulykkeligste. Han var nede i Colombia samtidigt med mig.
Han lettede en aften med et fyldt fly...
og en af de der sydamerikanske liniebyger...
bestemte sig for at ramme startbanen samtidigt.
Vinden skiftede sent, han kunne ikke standse og kom ikke helt fri af...
en lille bakke for enden af banen.
Det kan jeg huske. Lige efter krigen, ikke?
Jo. Dan brugte bremseklapperne, men flyet brækkede midt over...
og det hele stod i flammer efter 10 sekunder.
Dan blev kastet ud af cockpittets forrude...
og slap med et par skrammer og et dårligt ben.
Så han overlevede med sin skyldfølelse. Alle de andre døde.
For mig lyder det, som om ham var temmelig heldig.
Sådan er det ikke helt.
Jeg kendte to af passagererne. De var nede ved kysten på ferie.
En lyshåret pige, der hed Mary, og en lille dreng, der hed Tony.
Alle syntes, de var vidunderlige mennesker...
inklusive Dan Roman.
Mary var Dans kone, og lille Tony var hans eneste barn.
Jep.
Dan er den eneste, jeg kender, der er modig nok til ikke at begå selvmord.
Fly nummer 21 ankommer nu til gate nummer 1 fra Los Angeles.
Frk. Betty Emsley, kontakt venligst informationen.
Dejligt at se Dem, hr. Flaherty. Henvend Dem hos immigrationen nu.
De skal om bord om cirka en halv time.
Dette er frk. Spalding, Deres stewardesse.
-Jeg sidder i baren. -Vi kalder på Dem, hr. Flaherty.
Problemer.
-Hr. og fru Joseph? -Nemlig, hr.
Ungerne fra Waikiki. Bare meld os til den årlige Rose Bowl parade.
-Deres alder, hr. Joseph? -I dag?
Nej, jeg er 38, helt ærligt.
-Fødselssted? -Passaic i New Jersey.
Det er havestaten. Dens motto: Frihed og velstand.
Mod nord forbundet med New York, mod syd med...
-Og fru Joseph? -Skal jeg sige ham det? Jeg er 33...
og jeg blev født i Ogden i Utah.
Tak, tusind tak.
Aloha.
-Hej, se. Husker du? -Ja.
Jeg hedder Sally McKee. Jeg er 30 år gammel.
Jeg blev født i Riverside i Californien.
-Er De stadig amerikansk statsborger? -Ja, selvfølgelig.
Tak, frk. McKee. Henvend Dem hos immigrationen.
De bliver kaldt ud til Deres fly.
Hun ser måske meget kunstig ud...
men der er noget ved den kvinde. Hvad tror du, det er?
Øvelse. Masser af øvelse.
-Er De ikke... -Jo, Gustave Pardee.
Jeg nød virkelig Deres shows i New York.
Godt. Det er jeg glad for.
Her er vores billetter.
Jeg er 47 år, og jeg blev født i New York.
Fru Pardee?
Jeg er 30 år, og jeg blev født i Owosso i Michigan.
-Hvordan er vejret? -Fint, hr. Pardee.
I burde få en meget behagelig rejse.
Han ligner en træt hvalros på en klippe.
Hun har vist gjort det godt for en slank, rødhåret pige fra Owosso.
-Ken Childs, 53. Født i Philadelphia. -Ja, hr. Childs.
Jeg ved ikke, hvor min bagage er. Hotel Royal skulle sende den.
Det undersøger vi straks, hr.
Må jeg præsentere Deres stewardesse, frk. Spalding.
Hejsa, søster. Du er ny, ikke?
Jeg har været her i fire måneder nu.
Godt. Jeg ved ikke, hvor de finder nogle af pigerne...
men det går da fremad.
En af de få mænd, der virkelig har tjent penge på luftfart.
Han er en af vores aktionærer. Han skal behandles derefter.
Med forlov.
-Dorothy Chen? -Ja.
-Født i Antung i Manchuriet? -Ja, men jeg er koreaner.
De har vel Deres pas med?
Gå hen til immigrationen. Det er lige derovre.
En fornøjelse at have Dem iblandt os, frk. Chen.
Tak, hr.
-Sikke et ansigt. -Så roligt og afklaret.
West Airlines, fly nummer 7 fra San Francisco...
ankommer nu til gate nummer 11.
Undskyld forsinkelsen, skipper. Jeg skulle købe en gave til min kone.
Suzy bliver bestemt glad, når hun ser den her.
Ja.
Jeg talte med meteorologerne. Vinden er ikke så slem.
Lad os prøve 3.000 meter.
Jeg har en flyveplan om et kvarter, skipper.
Jeg håber, Susie kan lide bakken.
Er 11.500 liter nok, kaptajn?
Det lyder fint, lad os se, hvad Leonard siger.
Turen tager omkring 12 timer og 16 minutter...
hvis vindstyrkerne passer nogenlunde.
Okay, 11.500 ved starten.
West Airlines, fly nummer 7 fra San Francisco...
ankommer nu til gate nummer 11.
Skipper, hvor gammel tror du, Dan Roman er?
Han fløj før jeg blev født. Tænk lidt over det.
Han fløj med luftpost, da flyene havde åbent cockpit.
Han lærte vist at flyve under første verdenskrig.
Og langtursflyvninger, kapflyvninger, gammeldags kunstflyvning.
10 eller 15 år hos Transworld.
I anden verdenskrig fløj han et bombefly under angrebet på Ploiesti-oliefeltet.
Han angreb Tyskland i B-17-fly...
og endte på et B-29-hold, der fløj til Okinawa.
Jeg vil vædde på, at han har over 20.000 flyvetimer.
-Det er godt nok pinligt. -Hvad er pinligt?
At han har så mange timer og alt det der.
Det var da skørt af dem at hyre sådan en gammel støver.
Kunne de ikke bare sende ham på pension?
-Er alt klar, Lenny? -Alt er klar, skipper.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed.
Frk. Helen Bell bedes komme til billetkontoret.
Også mig.
21 sjæle ombord. Resten er last.
33.100 kilo brutto.
Jeg sagde det til Orville og Wilbur, og jeg siger det til dig...
den tingest kommer aldrig op i luften.
Frk. Spalding skal nok tage sig godt af Deres søn, hr. Fields.
Han er ikke den første unge mand, der selv krydser havet.
Det bliver noget af et eventyr for ham.
Han er uheldigvis en ret erfaren rejsende.
Hans mor møder ham i San Francisco.
Hun er brunette og temmelig smuk.
Hvis De venter ved gate nummer 4, må De selv sende Tobey ombord.
Tak.
Kom, Tobey, så går vi.
Fly nummer 14 fra Los Angeles ankommer til gate nummer fire.
Hvad kigger du på?
Må jeg bede om jeres opmærksomhed.
Tror du, det nogen sinde sker for mig?
Undskyld, men hvor kan jeg sende et telegram?
Lige overfor souvenir-butikken.
Er De sikker på, vi når at møde flyet fra New York?
De har masser af tid, hr. Rice.
Vi har masser af tid.
Den lille dame havde en bedstefar, der både gav hende forstand og rigdom.
Hun købte et reklamebureau til sin mand for nylig...
fordi han ville have et nyt legetøj.
Hvor ved du de ting fra?
Jeg har været natportier på et hotel i Nevada.
Fly nummer 7 til San Francisco, påstigningen er begyndt.
-Hr. Locota? -Ja, det er mig.
Jeg er fisker.
Min familie har været fiskere i et par hundrede år...
måske længere, jeg ved det ikke.
Fiskene svømmer ikke i stimer her...
som ved kysten i Californien.
Så nu tager jeg tilbage til San Francisco.
Tak, hr. Locota.
De bliver kaldt ud til Deres fly om lidt.
Skal vi ikke checke det ind for Dem?
Men herinde har jeg ting til at spise på rejsen.
De har såret mine følelser, hr. Locota.
Vil De ikke spise min frokost...
eller den steak, vi serverer til aften?
Frue, frøken, jeg kender ikke til disse ting.
Jeg har aldrig fløjet før. Jeg vil ikke være til besvær for nogen.
Jeg vil med glæde betjene Dem, hr. Locota.
Tak.
Et øjeblik, hr. Locota. Værsgo.
Tak. Undskyld mange gange.
Du vidste ikke alt om dén lille mand.
Der stod ikke andet om ham på billetarket end statistik.
Han tilhører vist desværre kategorien "ingen".
Han er mere end statistik for mig. Jeg kan godt lide ham.
For pokker, hvor bliver jeg glad for at komme ombord.
Havde De det ikke sjovt i Honolulu?
Hør her, skat. Jeg har det altid sjovt. Men det her sted...
Coney Island med kokosnødder.
For min skyld kan I tage alle Hawaiis øer...
Tobey, vil du sige noget til din mor for mig?
Sig til din mor, der ikke skulle være et hav imellem os.
Sig til hende, at jeg ville ønske, hun kom med dig næste gang.
-Kan du huske alt det, Tobey? -Ja, far.
Jeg fik ham, far. Jeg fik ham.
-Alt i orden, Dan? -Ja. Det hele er fint.
Vi har 11.500 liter i tankene.
Der er en lille olielæk i nummer fire. Ingen grund til bekymring.
Hvor lang bliver turen?
Lennie siger, cirka 12 timer og 15 minutter.
12 timer og 16 minutter, helt præcist.
Fly nummer 7 til San Francisco, påstigningen er begyndt.
San Francisco. Jeg skal til San Francisco.
Beklager, hr., vi letter snart. De er ikke på listen.
Hr. Kenneth Childs er ombord på jeres fly, ikke?
Jo. Hr. Childs...
Så skal I have plads. Jeg insisterer. Jeg må med.
Godt, hr. Heldigvis har vi ledige pladser i dag...
-hvis De er amerikansk statsborger. -Det er jeg bestemt.
Jeg hedder Humphrey Agnew. Jeg grundlagde Agnew Hjælpemidler.
Lige her i Honolulu. Måske kender De det?
Ja. Har De et rejsekort, hr. Agnew?
Jeg bruger altid kontanter.
Hvis De lige går over og melder Dem hos immigrationen...
og tilbage herover igen, så har vi Deres billet klar, hr.
Se, han er en rigtig kvaksalver.
Han har tjent en formue på at sælge Agnews hjælpemidler.
Hvad fejler du?
Astma, ledbetændelse, koldfeber, galdesyge, træg lever?
Agnew har en pille, der kan kurere dem alle sammen.
-Vi ses, Alsop. Hyg dig. -Jeg græder til dit bryllup, Spalding.
Må jeg tage Deres frakke, fru Pardee?
-Er alt vel, hr. Locota? -Ja.
-Skal vi flyve meget højt? -Mellem 2.000 og 3.000 meter, hr...
afhængigt af tilladelsen.
Vil De ikke sidde ved vinduet, hr. Briscoe?
Ved De hvad, frøken? Min gamle krop ville ikke flytte sig længere.
Og jeg vil hellere se på Dem end ud ad vinduet.
De har ikke spændt Deres sikkerhedsbælte. Skam Dem.
Min arm kan ikke bøje sig som den skulle.
-Huller i knoglerne, eller det siger de. -Jeg kan ikke se nogen huller.
Ved De hvad, frøken? Det kan jeg heller ikke.
Skal jeg tage jeres kranse og lægge dem et køligt sted?
Så holder de sig bedre.
Det er nærmest den bedste ide, nogen har fået.
Vi må beholde dem så længe som muligt.
I morgen går det løs i saltminerne igen.
Så skal vi i sving igen.
Det betyder "tak" på hawaiiansk.
Nu skal De høre. Hvis vi får problemer...
alvorlige problemer, som piloten ikke kan klare...
skal De bare komme hen til gode gamle Ed Joseph.
Jeg går med glæde op og hjælper, hvis han har brug for mig.
-Forstået? -Forstået.
Så, unge mand, nu skal du spændes fast.
Vi sørger lige for, du har det behageligt.
Og om lidt er vi oppe at flyve, okay?
-Må jeg sidde her, mens vi letter? -Det ville glæde mig meget.
Jeg er så glad for, De vil sidde ved siden af mig...
for jeg har set på, at De gik hen ad gangen...
og vil gerne sige noget til Dem.
Jeg vil sige, at De er den første rigtige, levende amerikanske pige...
jeg nogen sinde har hilst på.
De er meget smuk.
Jeg vil vist føle mig forfærdelig grim...
hvis alle pigerne i USA...
er så smukke og venlige.
De behøver vist ikke være bekymret.
Afgang.
-Vingeflapper. -15 grader.
-Blanding. -Automatisk fed.
Hastighed på V1 og V2?
112, 116, det var vist det.
-Har du tjekket radioerne, Dan? -Ja.
420 klar til afgang.
Okay, Lennie, lad os få leveret din bakke.
Når du har tid ville jeg ønske, du kom og talte med en af passagererne.
Okay.
Han hedder hr. Pardee, en stor, pjusket mand...
halvvejs nede på højre side.
Alsop sagde, han lavede noget med teatret i New York.
Han vil nok have dig på scenen.
Kald, hvis din ære skal forsvares.
Og springe fra stegepanden og ind i ilden?
Han er en rigtig bangebuks.
Hver gang I krænger eller skifter propelstigning, bliver han helt hvid.
Tager fat i sædet, som var det en elektrisk stol.
Okay.
Jeg troede, du ville stoppe med at ryge.
Ja. Jeg har ikke røget i tre timer og 20 minutter.
Gør det bare, misfarv dine tænder.
Kom og besøg mig når du bliver voksen, knægt.
Hvad i alverden flæber du over?
Er det noget, jeg har gjort?
-Nell, hold nu op. -Jeg prøver.
Jeg kan bare ikke.
Det hele er bare forbi.
Hvad er forbi?
Vores bryllupsrejse.
Betyder det ikke noget for dig?
Selvfølgelig. Den er ikke forbi før om 12 timer.
Og den behøver aldrig ende for mit vedkommende.
Åh, Milo.
Jeg er bange.
Jeg er simpelt hen bare bange.
Hvad er du bange for? Hele verden ligger for vore fødder.
Det er bare, fordi vi er så unge.
Og som du sagde...
vi har hele den store, vide verden dernede.
-Og ved du hvad? -Hvad?
Vi må se den i øjnene.
Jeg troede, du havde tillid til mig.
Selvfølgelig har jeg det.
Det er bare fordi...
de andre mennesker i verden kender dig ikke så godt som jeg gør.
Hvad nu, hvis jeg blev gravid, og du ikke havde noget job?
-Du skulle ikke... -Hvis nu det skete?
Okay.
Du er gravid, og jeg har ikke noget job...
der er ingen mad i lejligheden, det sner udenfor...
og politiet banker på døren...
Hør, sådan mente jeg det ikke.
-Er du? -Hvad er jeg?
Er du...
Du ved.
-Mig? -Dig.
Åh, Milo. Nej.
Hvor fik du dog den ide fra?
Det ved jeg ikke.
AEC EKSPERIMENTALENHED FOR STYREDE MISSILER
TIMBU ISLAND-ANLÆGGET
MILITÆRT OMRÅDE
KUN ADGANG FOR AUTORISERET PERSONALE
Professor Flaherty. Velkommen.
Skal vi antage, De endelig har besluttet...
at forlade kunsten og vende tilbage til videnskaben?
Hvis det er tilfældet, så glæder det os.
Vi har virkelig savnet Deres hjælp og råd.
I klarer jer fint.
I skal nok selv finde ud af at sprænge verden i luften.
Om kort tid siger det bang. Tillykke.
Professor, vi ved godt, at De har været under et enormt pres.
Vi beklager, at en mand af Deres format...
ikke længere ønsker at samarbejde med os.
Samarbejde?
Jeg havde en stilling på et godt lille universitet...
selvom jeg ikke tjente så meget...
og mine elever ikke vidste, hvad jeg talte om.
Jeg var temmelig god til golf...
og jeg sov om natten.
Jeg var glad, fordi jeg troede, det stadig var Guds opgave...
at pille ved universet.
Han kan lave en stjerne, så den brænder i en milliard år.
Hvis I fortsætter, finder I ud af at brænde én op på et minut.
Har nogen af jer gidet kigge på lagunen derude?
Den er smuk og blå...
og folkene omkring den er brune og venlige...
og de vidste, hvordan man lo og sang.
Men nu er alle fiskene i lagunen døde.
Og menneskene er altid bange.
De synger ikke længere.
I fandt en måde til at sprænge et vindue...
på 100 kilometers afstand.
Men hvis der nu står en mor...
i det vindue, med et spædbarn i armene?
Professor...
jeg vil foreslå, at De går hen i Deres telt og hviler Dem lidt.
Jeg arrangerer Deres rejse tilbage til USA så hurtigt som muligt.
Ja, gør det.
Jeg vil finde en hyrde i bakkerne, eller et bjerg i tågen...
og male et billede af dem...
før det er for sent.
Så lad mig spørge om endnu en ting, kaptajn.
Er De ikke en smule bange somme tider?
Jeg har fløjet denne tur næsten 200 gange...
og føler mig meget mere sikker end hvis jeg kørte i min bil.
Jeg har en dejlig kone og to børn, og der er et til på vej.
Jeg fløj ikke, hvis jeg mente, det var usikkert.
De undveg, kaptajn. De besvarede ikke mit spørgsmål.
Kom nu...
vær nu ærlig og fortæl mig præcis hvad det var, der skræmte Dem?
Det var tekniske hændelser. Jeg tror ikke, De ville forstå det.
Jeg forstår det udmærket.
Af en eller anden grund frygtede De, De ikke fik...
Deres af Gud tildelte levetid.
Det er netop det, der bekymrer mig lige nu.
Jeg ved, at jeg ikke kunne svømme herfra til den nærmeste kyst.
De behøver ikke svømme, hr. Pardee.
Hvad nu, hvis en af jeres motorer går i stykker?
Så flyver vi tilbage til Honolulu. Vi kan sagtens flyve med tre motorer.
Hvis det sker så sent, at vi ikke kan vende om...
fortsætter vi bare til San Francisco.
Hvis nu to af jeres motorer ikke ville længere?
Hver enkelt motor er helt uafhængig af de andre.
Chancen for at to af dem går i stykker på samme tur er en til flere millioner.
Selv hvis det skete, kunne vi stadig flyve...
lavere og langsommere, men vi ville nå frem.
De er meget beroligende. Hvorfor læser jeg om så mange flystyrt?
Aviserne overdriver altid vigtigheden af flyulykker.
Den ville være vigtig for mig, hvis jeg var med i en.
Det sker ikke, hr. Pardee.
Bare slap af. Nyd flyveturen.
Kaptajn. Jeg vil gerne tale med Dem et øjeblik.
Det bliver kun et øjeblik, så skal jeg tilbage til arbejdet.
Jeg vil vist desværre gøre Dem forlegen.
Jeg arbejdede i reservationsafdelingen for Pan American.
Det er fint. Jeg er glad for, at De vil prøve at flyve med os.
Er der to udgange på flyet? Et foran...
hvor De og besætningen går ud?
Ja.
Må jeg gå ud af flyet ad den vej? Med Dem og besætningen?
Jeg beder Dem, det er meget vigtigt for mig.
Det er ikke som De tror. Jeg bliver mødt i San Francisco...
men ikke af politiet eller andre, der kunne få Dem i problemer.
Det ville bare ikke fungere.
Vinder af popularitetskonkurrencen Sally McKee
Forvirret, kaptajn?
Nej, da. Det er Dem.
Det var mig, for otte år siden.
En fyr i USA så det billede.
Han skrev til mig.
Jeg var ensom, så jeg svarede.
Der var mange breve...
smukke breve.
Og sidste måned sagde jeg ja til at gifte mig med ham.
Jeg fik aldrig fortalt ham, at billedet var otte år gammelt.
Jeg vil ikke kede Dem med mine problemer...
men dem drøm holdt mig normal i lang tid.
Jeg ved, jeg har...
forkludret det hele.
Jeg er så meget ældre end han tror, jeg er.
Men...
hvis jeg bare kunne se ham...
og så tage af sted uden at møde ham.
Prøv at forstå mig, kaptajn.
Det, De beder om, har jeg ikke helt lov til at gøre.
Lad mig overveje det. Jeg giver Dem besked.
-Avis? -Nej, tak.
-Hvordan går det med AT&T? -De er steget med et point.
Undskyld, men jeg kunne ikke lade være med at kigge på Dem.
De minder mig så meget om en mand, jeg kendte engang.
Jeg hedder Ken Childs, og det gør slet ikke noget.
14 minutter forsinket på sidste måling, skipper.
Så?
Vi skal nok indhente det tabte. Vinden skifter lidt.
Godt.
Det er nu dejligt at have en fyr som Dan Roman heroppe.
For en gangs skyld føler jeg mig ikke som en bedstefar.
Jeg sagde lige til min kone forleden...
at jeg aldrig har haft det så godt før.
Nemt job, intet pres...
og jeg er ret heldig med at have en pige som Susie.
Det gør en verden til forskel hvilken slags kone en fyr har.
Synes du ikke, skipper?
Tag nu en pige som min Susie.
Mange synes nok, at det er sjovt...
fordi jeg både vasker op og laver mad...
men de glemmer, hvor meget yngre end mig Susie er.
Og med hensyn til en ekstra Martini af og til...
Så lad mig spørge om endnu en ting, kaptajn.
Er De ikke en smule bange somme tider?
...er det livlighed. Ved du hvad, engang kaldte hun mig...
Er De?
Er De nu, af ingen som helst grund...
Bare vent og se, hvad hun gør med den træbakke, jeg købte til hende.
...efter næsten 3 millioner kilometer...
...ved siden af den lille bar, hun købte...
...bange?
...til at hygge sig med, når jeg er væk.
Hun viser den til alle, der kigger ind...
for selskabs skyld, mens jeg er væk.
Men den er der.
Den er som en tung klump i din mave.
Du kan næsten røre ved den.
Hun kørte rundt i den det meste af tiden...
så hun ikke blev for ensom.
Hun kørte nok lidt for hurtigt...
Den kom, som den kom til mange andre, af ingen som helst grund...
Desuden...
...måske bortset fra slitagen fra de 3 millioner kilometer.
...fordi de ser ud, som om de kører hurtigere end de gør.
Ligesom ham bartenderen sagde til mig sidste december...
da hun blev anholdt for at være beruset i og omkring...
Man får et certifikat for de 3,2 millioner km...
til at hænge på væggen derhjemme.
Men certifikatet lever ikke op til slitagen.
...men det forkerte ord. Hun er bare livlig.
Dan kender til det.
Alle de gamle gutter siger, det bare er midlertidigt...
ligesom vokseværk.
Som den besked, hun lagde til mig på min sidste tur.
Og nu er den her, af ingen som helst grund...
og du må bekæmpe den...
helt alene.
"Velkommen hjem, fedberg.
"Blev træt og kunne ikke vente, så du må tage en taxa.
"Du skal ikke larme rundt i køkkenet, når du kommer hjem...
"og du skal ikke vække mig i morgen tidlig. Kærlig hilsen, Susie."
Sikke en humoristisk sans.
En dag opfinder de en taburet til navigatører...
der tilnærmelsesvis vil passe til menneskekroppen.
Spørg Hobie, om ham kan synkronisere propellerne lidt bedre.
Jeg ved ikke, om det er nummer 1 eller 3...
men en af dem falder hele tiden ud. Det irriterer mig.
Okay.
Skipper siger: "Hvad er der med jer?
"Kan I ikke styre propellerne?"
De er synkroniseret.
Han siger, de er ude af fase.
1 og 2 kører silkeblødt.
-Det gør 3 og 4 også. -Hvis I siger det.
Gutterne siger, at propellerne ikke kunne køre bedre.
Gør de?
Men der er noget i vejen.
Har De det godt, hr. Briscoe?
Godt?
Lille pige, jeg har aldrig haft det bedre.
Skal jeg hente noget til Dem?
Måske ville en kop te gøre Dem godt.
-Hvad var det? -Klokken er 17.00.
-Mener De, at klokken slår? -De hørte det selv.
Sjovt nok er det den sidste ejendel...
jeg ikke har overdraget til en anden.
Jeg ville ønske, at den slog igen.
Sikke en vidunderlig måde til at holde styr på tiden.
Hvis jeg havde sådan et ur, ville jeg glæde mig til den næste time...
og til den næste.
Ved De hvad? Sådan havde jeg det også engang.
Men lige nu har jeg ikke travlt med at få tiden til at gå.
Nej, uret er Deres. De skal have det.
-Det kunne jeg umuligt tage imod. -Jeg beder Dem.
Et ur er det sidste, jeg får brug for.
Jeg vil gerne tænke på, det markerer den slags timer...
som kun en ung pige kan have...
spændende timer.
De gør mig meget glad, hvis De tager imod det.
Når De siger det på den måde.
Jeg kan ikke takke Dem.
Jeg har aldrig mødt nogen som Dem...
men jeg skal huske Dem resten af mit liv.
Jeg ville hellere have at De husker, det blot er en ejendom...
og derfor ikke så meget værd.
Det skal jeg nok, altid.
Vi kan høre det ringe igen sammen, for det skal stilles.
-Klokken er 19.00 i San Francisco. -Selvfølgelig. Det glemte jeg.
Er klokken virkelig 19.00, lille pige?
I hvert fald på det her fly.
Ved De hvad? Så vil jeg ikke have te eller kaffe.
-Et glas vand? -Vand er til at vaske sig i...
men hvis De kan hælde lidt whisky i, vil jeg føle mig renere.
Javel, hr.
-Min sjus-tid er langt overskredet. -Straks.
Hvad med min ven derovre? Vil De have en drink med mig, hr.?
Ja, mange tak.
Det er rigtig dejlig musik.
Vi har indhentet fire minutter, skipper.
Det lader til, at vinden endelig vender nu.
Godt.
Jeg leverer måske et mirakel og når San Francisco lige til tiden.
-Vil du have et bolche, skipper? -Nej, tak.
Vil du lige sige til, når vi er over halvvejs?
Selvfølgelig.
Lydia, hvis du er færdig med at surmule...
kunne vi måske prøve at tale om det på en fornuftig måde.
Vi har ikke noget at tale om.
Enhver, der ville sælge et reklamebureau i New York...
-for en nedslidt canadisk mine... -Den er ikke slidt.
...bare for at du kunne føle dig vigtig, den store spekulant.
Der spekulerer for mine penge.
Jeg vil bare stå op med følelsen af, at det, jeg opnår den dag...
skyldes min egen indsats.
Ikke fordi min kone tilfældigvis arvede en virksomhed.
Jeg burde kunne betale dig tilbage på tre år. Hver en øre.
Tre år ude i vildnisset, så ville jeg blive en ægte bondeknold...
med mine nederdele ned om anklerne, når de skulle gå til knæene...
eller omvendt.
For sidste gang, Lydia, jeg beder dig om at komme med mig.
Det glæder mig, det er sidste gang, du kommer med den sindssyge bøn...
så jeg ikke behøver sige nej igen.
Jeg vil skilles så hurtigt som muligt.
Du har mistet forstanden.
Hvad skal jeg lave, mens du tramper omkring...
i dine støvler og skovmandsskjorte?
Drikke cocktails med jordegernerne? Spille bridge med eskimoerne?
Tag ud i din forhistoriske skov. Leg Daniel Boone...
stå op med duerne, eller hvad det nu er for fugle, de har deroppe.
Få hård hud på dine hænder.
Vær en fantastisk jord-under-neglene dreng.
Lav ild med træpinde. Spis af dåser.
Gå i bad lørdag aften og tag til bal med eskimoerne.
For min skyld kan du lære dem samba.
Gør som du vil, hvis det får dig til at føle dig som en mand.
Men bed ikke mig om at dele dine barnagtige eventyr.
Det er slemt nok at jeg skal betale for dem.
-Er det dit sidste ord? -Nej.
Jeg har altid ment, at din hjerne sagtens kunne være i en mokkakop.
Hej, makker. Du har kun problemer, ikke?
-Jeg forsikrer... -Jeg ved, hvad du vil sige.
Alting er i fineste orden.
Det er altid det første, en fyr med problemer siger.
Galehusene er fulde af folk, der holder tingene for dem selv...
enten fordi de frygter at sige sandheden...
og tror, at de gør sig selv til grin...
eller de tror, at ingen andre kan forstå deres situation.
Okay?
Sådan mener De Gode Naboer ikke, at det er.
-Og hvem er så... -En forening, jeg er med i derhjemme.
Det er ligesom Anonyme Alkoholikere.
Deres frokoster er hylesjove.
De har et stort håndklæde på formandens bord...
hvorpå ordene "Det er lige til at flæbe over" er broderet.
Og hvert medlem har sit eget flæbehåndklæde, forstår du?
Når de kommer med et svært tilfælde, holder et par af De Gode Naboer...
håndklædet for fyren, så han kan koncentrere sig om at flæbe...
og ellers ikke behøver at anstrenge sig.
Det viser sig, at det er et godt, gammeldags genoplivelsesmøde...
og den, der ikke har nogen særlige bekymringer på det tidspunkt...
føler sig lidt udenfor.
Og hvis han ikke ender med at le af sig selv...
så får han det i det mindste bedre.
Det vigtigste er, at alle får det bedre...
for ni gange ud af ti...
mener de, at de har det bedre end fyren ved siden af.
Hvad synger I ved mødets afslutning?
Gem et lille smil til det bliver gråvejr?
Hvordan kunne du gætte det?
Når der kommer en fyr, der virkelig har problemer...
måske kan han ikke betale sin indkomstskat...
eller hans kone har lige smadret bilen...
eller hans nye hus har revner i fundamentet...
så har de et orgel, der spiller rigtig sørgelig musik.
Det er hyleskægt.
Det kan jeg godt se.
Der kommer selvfølgelig aldrig nogen...
med virkelige problemer.
Altså, som...
at fyrens kone er døende...
eller at hans virksomhed er ved at gå fallit.
De fortæller bare om små problemer...
som hvem de skal få til at slå græsset...
eller om de nogen sinde når golfbanen rundt i under 100 slag?
Det hele er relativt, forstår du.
Man bliver vant til at grine af de små problemer...
når de dukker op...
og så mister man ikke besindelsen...
når de virkelig alvorlige ting sker. Forstår du?
Ja, jeg begynder at forstå Dem, hr...
Ed Joseph. Jeg sælger møbler.
Med hensyn til dig, ville det måske gøre dig godt...
hvis jeg flæbede lidt.
Så ville du forstå, hvad De Gode Naboer er for noget.
Forestil dig selv med et håndklæde.
Klar?
Konen og jeg spinkede og sparede i over fire år...
for at tage en tur til Hawaii.
Du ved, palmer, solskin, sand...
ting, vi ikke har derhjemme.
Vi drømte om den dag, vi skulle af sted.
SKIBSBRO 13
Så konen overtaler en kvinde til at passe vores børn...
for 10 dollars per dag...
hvilket er mere end jeg tjente i de første fem år, vi var gift.
Vi fik pakket ud og havde det virkelig dejligt...
men skibet sejlede ikke. Der var strejke eller sådan noget.
Men okay, vi var heldige. Vi fik de sidste to billetter på et fly...
og selvom vi ikke kunne få al bagagen med...
var vi i vores drømmeland.
På det lille hotel, der passede til vores budget...
var der gået kuk i reservationerne.
Et andet par ved navn Joseph, fra Milwaukee.
Så vi tænkte, at de måske også havde haft en drøm.
Så vi begyndte ikke at diskutere.
Til sidst endte vi på et hotel, der var alt for dyrt for os.
Så vi måtte afkorte vores ferie.
Sauté med sprængt forårskylling...
revne mandler, aspargesskud under glas
Okay? Det blev aften...
konen tog den ene aftenkjole på, hun kunne tage med...
og jeg tog en smoking på, jeg ikke havde haft på i 10 år.
Moar!
Vi var klar til det helt store show.
Konen havde nye sko på...
og hælene var meget højere end hun var vant til, og...
Min ryg.
Lægen sagde, hun havde forvredet sit korsbensled...
og så kunne der ikke danses mere på den ferie.
Men alting går over.
Efter et par dage havde konen det godt nok til at humpe ned på stranden.
Det styrtede ned tre dage i træk.
Vi kunne kun sidde og skrive postkort til dem derhjemme...
om hvor dejligt vi havde det.
Vi havde tre dage tilbage, og så mødte vi Wilson-parret.
En af fornøjelserne ved at rejse burde være dem, man møder, ikke?
Wilson-parret havde deres egne forestillinger om morskab.
Han syntes, at min kone var lækker, og hun syntes, at jeg var Clark Gable.
Konen kunne ikke løbe ret hurtigt på grund af korsbensleddet.
Jeg blev selv forfulgt.
Makker, du har ikke levet...
før du er blevet jagtet rundt om en palme af den fyrs kone.
Vi spiste ikke på hotellet under resten af vores drømmeferie...
så vi ikke skulle møde de folk og lege kysseleg hele tiden.
Men den sidste dag kom solen.
Hvem har hørt om en drømmeferie, hvor man ikke kom solbrændt hjem?
Vi var desperate, forstår du? Vi lå i solen hele dagen.
Konen har tredjegradsforbrændinger på skuldrene.
Jeg tør slet ikke at læne ryggen mod noget.
Jeg må låne penge i banken...
for at betale for næste måneds indkøb, hvis vi nogen sinde kommer hjem.
Hvis du stadig mener, at du har problemer, mester...
Vil De og fru Joseph have en drink med mig?
De må gerne få håndklædet tilbage nu.
Tag en pause, Dan. Jeg styrer knapperne lidt.
Godt, jeg kunne godt bruge en lille lur.
Det er sjovt at man kan sove, mens fire store motorer brøler en ind i øret...
og først vågne, når de holder op med at brøle.
Tænk, hvis stilheden vækkede dig derhjemme?
Det burde ikke være nødvendigt for noget menneske at finde sig i det.
Toldmanden i San Francisco, 2930.
Jeg er ligeglad med, om du selv byggede radioen.
Det er ulovligt.
Smid den over bord, før jeg gør det.
Men jeg kan godt lide at lytte til flyene. Det tog lang tid at bygge den radio.
Hvis du rører min radio, myrder jeg dig. Det gør jeg måske alligevel.
Bare for at der sker noget på den her rustbunke.
Du er blevet vanvittig. Du har brug for et halvt år på land.
At være skibskammerat med dig er nok til at gøre enhver vanvittig.
Hold dog op.
Sig ikke, jeg ikke advarede dig.
FCC tager straks din tilladelse...
hvis du sender noget på det stykke skrammel.
Hold dog op.
Hallo, Honolulu. Her er 420 med en positionsrapport.
Kom nu, Honolulu. Vågn op. Svar ham.
420, her er San Francisco...
Honolulu kan ikke nå dig grundet dårlige sendeforhold.
Lad os høre din rapport.
Okay, San Francisco. Forstået, Honolulu.
Positionen er 0557.
Breddegrad 34/30 nord.
Længdegrad 140 vest, 3. 000 meter.
5. 700 liter tilbage.
Fra vinduet på min side kan jeg af og til se stjernerne.
USA er omkring mig alle veje.
Forstår du noget mærkværdigt?
I Honolulu skulle jeg inspiceres...
af de amerikanske told- og immigrationspersoner.
Ikke en eneste soldat til at holde vagt.
Jeg kiggede overalt efter soldater med geværer og...
Vil De have Deres aftensmad nu, frk. Chen?
Ja. Undskyld, jeg er så dum.
Her er et brev til min bror på engelsk...
og jeg kan ikke huske et ord.
Det er den ting, soldaterne har for enden af deres geværer...
som et sværd?
-Bajonet? -Ja.
Jeg er så dum. Tak.
Jeg er flov.
Enhver der kan læse og skrive på mere end et sprog...
skulle aldrig være flov.
Jeg er sådan en dumrian, at jeg knap kan skrive på mit eget.
"Dumrian"?
Det er amerikansk for åndssvage amerikanske piger som mig.
Dumrian.
Hvor herligt. Det må jeg fortælle min bror.
Fortæl ham, at De har mødt dumrian nummer et.
Hvis han kender amerikanske piger, vil han forstå.
Nu henter jeg Deres aftensmad.
Dumrian.
Der er noget helt galt derinde. Bakken...
-Jeg ved det godt. -Hele bakken hoppede.
-Jeg brændte mig. -Det er garanteret motor nummer 1.
Den kørte helt perfekt. Det gør de alle.
Måske er det halen. Hvis pigen brændte sig, er det måske værre dernede.
Dan, tag din lommelygte og kig på halen.
-Meld tilbage hurtigst muligt. -Ja.
Leonard, lav en hurtig måling...
og giv mig vores position nu og hvert 10. minut.
Spalding, gå ind til passagererne.
Hvis det sker igen, begynder de at undre sig.
Hobie, sig til San Francisco, at vi har...
unormale vibrationer og at de skal afvente nærmere besked.
Vil du melde et nødstilfælde?
Nej, ikke endnu.
-Er alt i orden? -Flyet hænger stadig sammen.
Jeg var lige begyndt at servere. Skal jeg fortsætte?
Det kan du lige så godt.
Nogle gange får man aldrig en forklaring på de her ting.
Hør, vent lidt, ikke?
Fortæl mig, hvad der er galt med flyet.
-Er der noget galt med det? -Hold nu op.
Noget sprang så voldsomt for lidt siden, at jeg spildte min drink.
Bestil en ny. Vi er ikke nærige.
Vil De ikke sige noget?
Det ville jeg, hvis der var noget at sige.
Jeg vil vædde med Dem lige nu om, at vi kommer for sent til San Francisco.
Måske.
-Fandt du noget? -Niks.
-Hvad tror du, det var? -Aner det ikke. Hvor er vi?
Det for du at vide om et par minutter.
Der er ikke noget galt med halen.
Temperaturen på nummer 1 er steget fem grader den sidste time.
San Francisco vil vide, hvad vores problem er.
Sig, at hvis vi vidste det, sagde vi det.
Nej, det skal du ikke sige. Sig...
Sig, vi stadig ikke ved det, og at de skal vente.
Jeg har nyheder, gutter. Vi er lige nået over halvvejs.
-Har De tabt noget, hr. Agnew? -Min lighter er løbet tør.
Måske tror han, han er på et skib...
og prøver at få appetit til aftensmaden.
Jeg så en skør mand gå sådan engang. Det var ikke så rart.
Han er ude på ballade.
De hedder Kenneth Childs, ikke? Er det ikke Deres navn?
Jo. Hvorfor? Vi har vist ikke mødt hinanden før.
Nej, det har vi ikke, for det var der ingen, der ønskede.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Jeg hedder Humphrey Agnew.
Siger det Dem noget?
-Agnew. De er Marthas mand. -Ja.
Jeg hørte Dem ikke sige, at De var glad for at møde mig.
-Selvfølgelig... -Selvfølgelig ikke!
Hør, hr. Agnew, denne dame og jeg får os en stille drink sammen.
De lader til at være oprevet over noget.
Måske kan vi tale senere. Hvis De vil...
Nej, De kan ikke bare knipse og sende mig væk.
Hr. Agnew, jeg ved ikke, hvad der nager Dem, og jeg er faktisk ligeglad.
Gå nu tilbage hvor De kom fra og sæt Dem ned.
-Så, skat. -Den mand er en plage.
Jeg tvivler ikke på, at jeg er en plage.
Jeg må have været en endnu større plage...
da De og min kone forsøgte at undgå mig i Honolulu...
-så I kunne være alene. -De har jo mistet forstanden.
Jeg fik frokost med Deres kone to gange, fordi hun var en sød pige.
Og for længe siden arbejdede hun for mig.
Den værste forbrydelse hun har begået, er at give mig hånden.
Hold op med at fornærme hende og gøre Dem selv til grin. Smut.
Jeg vidste, De havde en smart forklaring.
Men jeg er ikke så dum som De og min kone tror.
Nu vil jeg lade Dem tænke over, hvad jeg vil gøre.
Tænke og tænke, som jeg har gjort.
Jeg har hørt om Dem i årevis, og jeg er træt af høre Deres navn.
De er temmelig populær hos damerne, er De ikke?
Det burde interessere Dem, frue.
-Jeg har fået nok af det her. -Hvad er der galt med jer?
-Hov, hvad er det for noget? -Rolig, stop så.
Han er sindssyg, han har en pistol.
Flyet brænder!
-Brug ildslukkeren. -Hobie, ildslukkeren, hurtigt!
-Meld det til San Francisco på radioen. -San Francisco 420.
Propellen! Hele propellen er væk.
Ja, og motoren ryger måske også.
-Den røg af beslagene. -Brug den anden ildslukker, Dan.
-Den dykker mod vandoverfladen. -San Francisco 420.
Gud ske tak og lov.
Jeg tror ikke, den brænder længere.
Jeg kan ikke nå San Francisco. Støj.
-Prøv den anden frekvens. -Jeg prøvede begge.
Brug nødkanalen. Send et SOS.
-Falder vi i vandet? -Nej.
Den flyver skidt, når motoren hænger der...
men jeg tror, vi bliver heroppe.
-Afstand til kysten? -Cirka seks timer.
Men det er ved normal hastighed. Jeg har ikke indregnet det her.
Få det regnet ud!
...SOS 420.
SOS 420, er der nogen?
Jeg har kontakt med nogen. Et skib.
Cristobal Trader kalder 420. Jeg hører jer meget tydeligt.
I fløj lige hen over mig for cirka 20 minutter siden.
Skal jeg sende alle jeres meddelelser videre? Skifter.
Modtaget. Meddel San Francisco, at vi har mistet propel nummer et.
Der udbrød brand, men den er slukket nu.
Vi flyver nu i 1.500 meters højde, men vi falder.
Vi beder dem rydde alle flyvehøjder under os. Skifter.
Det skal jeg nok. Afvent.
Cristobal Trader kalder San Francisco.
ATC 420 ANMODER OM RÅD
HAR MISTET PROPEL
DER UDBRØD BRAND, LIGGER NU PÅ 1.500, MEN FALDER
BEDER DEM RYDDE ALLE FLYVEHØJDER
Redning til havs fra kontrolcentralen i Oakland.
Javel.
Varm indsatsflyet op. Mød dem.
San Francisco vil vide, om I lander på havet. Skifter.
Negativ lige nu.
Hvordan er havet omkring dig, hvis det skulle ske. Skifter.
Stærke dønninger fra nordvest. Vi ruller omkring 30 grader.
Det er meget voldsomt. Hold flyet i luften hvis du kan, mand.
Der er vådt hernede. Skifter.
Tak, Cristobal Trader. Vi skal prøve.
Sådan skal det være, mester.
En dag vælger jeg det fornuftige og går ind til knapperne igen.
-Hvad siger de? -Østruten har tabt en propel.
De brændte, men det er slukket. De ryger nok i søen.
-Hvor langt ude er de? -Måske 1.600 km.
Du store kineser!
Det her bliver måske mit sidste show, og der er ikke et eneste grin i det.
Jeg skulle ikke have skreget, men jeg var så bange.
Mit eget hjerte er lige kommet ned fra loftet.
Problemer? Vent til jeg fortæller De Gode Naboer om det her.
Jeg var næsten faldet i søvn, da nogen åbnede en flaske champagne.
Det her kunne blive interessant.
Det var temmelig interessant før det her skete.
To aber forsøgte at dræbe hinanden.
Vær nu en god dreng og gå hen og sæt dig.
Det skal nok gå alt sammen.
De kommer inde fra cockpittet og forklarer det hele om lidt.
Jeg holder lige den her for Dem, indtil vi lander i San Francisco.
Man kan skabe mange problemer med de tingester.
Jeg henter kaffe til alle.
Ved du, at rumpistoler ikke dræber dig?
Nej.
De gør dig bare stiv.
Det sjove ved alt det her er...
at for første gang i hele mit liv er jeg uskyldig.
Jeg fortalte ham sandheden, det sværger jeg.
Det kommer til at koste en masse af skatteydernes penge.
Hvad skal de gøre? Svømme hjem?
Nej, Alameda, det er kystvagtens redningscenter.
-Ny position, skipper! -Lad høre!
5 timer og 47 minutter til kysten, hvis vi holder hastigheden.
-Hvad med brændstoffet? -Der er lige nok.
Vi skal kun bruge 4.300 liter, og ifølge mine tal har vi 4.900 liter.
-Det er snert beregnet... -Du kan smide dine tal væk.
-For vi har ikke 4.900 liter. -Hvad mener du?
Tank nummer 1. Den stod på 750 liter, da vi mistede propellen.
Jeg vil gætte på, at da vi mistede propellen...
slog den huller i vingen og beskadigede tanken.
Vi klarer den ikke sådan her. Jeg regner det ud igen, men vinden...
-måske skifter den lidt. -Vi ryger i havet.
Det er kun et spørgsmål om hvor og hvornår.
Vi har masser af tid. Lad os nu ikke gå i panik over det her.
Lad os vente lidt og se, hvad vinden gør.
-Vi kommer tættere på kysten. -Vandet er koldere der.
Og nok mere barskt, men jeg mener, vi bør trække det så længe som muligt.
Det er jeg enig i.
Det giver os mere tid til at forberede os.
Du skal være her hos mig, når vi virkelig begynder at dykke.
I mellemtiden skal alt overflødigt ud.
500 kilo gør en forskel for vores hastighed.
Skal jeg fortælle dem, at de ryger i havet?
Brug din egen dømmekraft.
Jeg behøver jo nok ikke fortælle jer, at vi har haft lidt problemer.
Hvis jeg forklarer jer præcis, hvad der er sket...
får I det måske bedre.
Jeg vil ikke forklejne det...
eller gøre det værre end det faktisk er.
Vi har mistet propel nummer 1.
Det er en af de ting, der aldrig sker, men det sker alligevel...
en gang for hver 1.5 milliarder kilometer.
Vi har slukket branden med kulsyre...
så det er ikke farligt længere.
Men vi har mistet meget fart...
fordi motor nummer 1 har vredet sig noget i beslagene...
og det giver alvorlig luftmodstand...
lidt som når man sætter fødderne i vandet i en robåd.
Jeg vil ikke bebrejde jer, hvis I er lidt skræmte, det er jeg også.
Jeg har fløjet siden 1917...
og jeg bryder mig ikke mere om den slags end I gør.
Men selvom jeg har fløjet så meget, kan I se...
at jeg stadig lever i bedste velgående.
Nu kommer vi til det svære.
-Kan I holde til det? -Fortæl os det hele.
Jeg tror, vi alle gerne vil høre det.
Vi er faktisk meget heldige.
Den propel kunne have gjort meget mere skade.
Men der er flere huller i vingen, det er der, vi opbevarer brændstoffet.
Det betyder, at vi ikke helt kan nå kysten i Californien.
Kan vi ikke flyve tilbage til Honolulu?
Vi var allerede nået over halvvejs, da det skete.
Vi må nok nødlande flyet på havet.
Vi bliver alle sammen slået ihjel.
Det er muligt, at I kun skal være i vandet nogle få minutter.
Der er allerede et redningsfly på vej for at møde os.
Før vi skal i havet, kommer der sikkert flere.
Nogle af dem kan lande på havet.
De vil også sende skibe imod os.
Der er før røget fly i vandet...
og ingen kom det mindste til skade, måske bortset fra lidt fugt.
Skader opstår på grund af panik.
Så I må ikke skynde jer.
Frk. Spalding og vores andenofficer, hr. Wheeler, vil være herinde hos jer.
Gør præcis, som de siger.
Man har hørt om fly, der kunne flyde så længe...
at de blev en plage for søfarten og måtte synkes med beskydning.
Man har også hørt om, at de sank på få minutter.
TILHØRER FLYSELSKABET TOPAC
Dette er en oppustelig redningsflåde.
En vidunderlig indretning.
Den har alt undtagen T-bone-steaks.
I kan sagtens være i den alle sammen.
Hr. Wheeler, vores andenofficer, vil have kommandoen.
Han vil sige, hvornår I skal tage skoene af.
Vi kan ikke have, at nogen laver huller i flåden.
Frk. Spalding viser jer, hvor nødrationerne er...
når I bliver sultne.
Hvorfor bliver vi sultne, når vi kun skal være i den i få minutter?
Er det ikke bare sludder, De siger?
Måske en smule, men vi ønsker bare ikke at nogen kritiserer...
dette flyselskabs service og madlavning.
Vi får uden tvivl kaviar.
Det ville være yderst brydsomt uden kaviar.
Jeg skal tale med nødkokken.
Jeg synes ikke, det er noget at lave pjat med.
De tager fejl. Jo mere pjat, jo bedre.
Når I kommer i flåden kunne I endda prøve at synge.
Jeg var engang en nogenlunde god bassanger.
Jeg er helt tonedøv, men jeg kan sørme synge højt.
Det her er meget vigtigt.
Når vi ryger i, kommer der to rystelser.
Hvis I kender til dem på forhånd, vil de ikke skræmme jer.
Den første mærker I næsten ikke, som ved en normal landing.
Men den anden kan være ret slem, så forbered jer på den.
Lidt senere går lyset ud...
men både frk. Spalding og hr. Wheeler har lommelygter.
Så åbn sikkerhedsbælterne og vent på hans besked.
Og bevar roen.
Er der noget, I ikke forstår?
Må vi sende en radiobesked til vores familier?
De skulle møde os i lufthavnen. De vil bare stå der.
Beklager, vi bruger radioen meget...
til at melde vores position og kontakte redningsflyet.
Jeg har vigtige papirer i min mappe, mange års arbejde.
Må jeg tage dem med mig?
Kun hvis De kan proppe dem i lommerne.
Ingen bagage af nogen slags.
Nu jeg tænker over det...
er havets bund det bedste sted til dem.
En ting til. Bliv ikke for forhåbningsfulde.
Vi har én chance ud af tusinde for at nå kysten.
Det er kun muligt, hvis vinden skifter meget.
Ifølge vores vejrudsigt kunne det umuligt ske.
Men det kunne det. Og den ene ting, vi kunne gøre lige nu for at hjælpe...
er at gøre flyet lettere. Så bruger vi lidt mindre brændstof.
Så hvis nogen af de herrer nogen sinde har villet smide ting ud af vinduerne...
så er det her jeres livs chance.
Hvad med os piger? Jeg elsker at smide med ting.
Godt, gå hen og hjælp frk. Spalding.
Jeg må hellere blive hos konen. Hun er meget bekymret for vores børn.
Lad venligst mig hjælpe.
Jeg sagsøger flyselskabet. Jeg må ikke anstrenge mig.
-Lægen siger, at mit hjerte... -Deres hjerte knuser mit hjerte.
Vi kan smide noget af bagagen ud, hvis de herrer vil komme med...
og resten af jer stiller jer på række hen til døren.
Min ny Mainbocher-kjole er herinde.
Forsikringsselskabet vil ikke bryde sig om det her.
Sikke en vidunderlig undskyldning for at få ny garderobe.
Det ville være fint, hvis han kom igennem alt det her...
helt uden at vide noget om det.
Jeg skal bruge en stor mand.
Interesseret?
-Fascineret. -Tag fat om min talje.
Jeg begynder at sparke ting ud, men vær forsigtige.
Hold jer bag mig, der er ensomt derude.
Det var det.
Nu skal vi bare vente.
Undskyld.
Mine børn kan godt lide, når jeg spiller på den her.
-Kommer du ikke tilbage til vores sæde? -Jeg bliver her.
Jeg kan ikke holde det flæbehåndklæde ud.
Hobie, sæt den på 2.250 omdrejninger i minuttet.
Åbn køleflapperne på motorskærmen. Hold øje med temperaturerne.
Øg indsprøjtningen med en tomme!
Se på brændstofmålerne, skipper, vi pumper i stride strømme.
Der er intet at gøre. Turbulensen sinker os, og vi kan ikke stige op over den!
Tag en kop kaffe.
-Jeg har det varmt nok lige nu. -Så køler det dig ned.
Selvfølgelig er De bekymret, fru Joseph.
Men jeg er sikker på, at vi nok skal klare den.
I morgen kan vi se tilbage på det som en interessant oplevelse.
Forresten, hvor gamle er jeres børn?
Jennifer er seks og Edward er fire.
Jenny er sådan er herligt navn, fru Joseph. Hvor er De heldig.
Jennifer har altid fået mig til at tænke på den skotske hede...
lyng, stor fred...
og billeder af små landsbyer, der ligger ved bakkerne.
Den slags ting.
Minder det lidt om jeres Jennifer?
Jeg ved ikke helt, hvad De mener, men hun har altid været et stille barn.
Præcis.
Jeg vidste bare, at jeres Jennifer måtte være sådan.
Og Edward vokser garanteret så hurtigt, at De ikke kan købe sko til ham.
Hver tredje uge.
Vil De ikke hvile Dem lidt nu?
Senere vil jeg gerne høre meget mere om Deres børn.
Jeg troede, du hadede at høre om børn.
Det gør jeg også.
Den stakkels kvinde er skrækslagen. Jeg tror, jeg hjalp hende.
I 10 år sagde du, at kærlighed var et ord i ordbogen...
og at børn var uhyrer.
Du gør aldrig det mindste for at hjælpe nogen.
Hvad er der sket, Gustave?
Jeg har aldrig set dig sådan før.
Du har glemt dig selv i en hel time.
Du har været herlig.
Overdrivelse er noget fjolleri at give sig hen til.
Du sagde til hende, at vi nok skulle klare den.
-Tror du virkelig det? -Nej.
På trods af det, piloten sagde, tror jeg, at det står meget slemt til.
-Men du er alligevel ikke bange? -Jo og nej.
Jeg er ikke sikker på, hvad jeg føler.
Hvis jeg viste, jeg var bange nu, blev nogle af de andre det måske også.
Jeg spillede rent teater lige efter branden...
og nu må jeg vist blive ved med det.
Jeg vil bare vide en ting.
Hvad skete der med det største spædbarn i verden?
Barne-manden, der var bange for at sove med lyset slukket.
Du græd, hvis vaskeriet havde givet dine skjorter stivelse...
eller din crepe suzette var stegt for lidt.
Jeg forstår dig ikke, Gustave. Det kommer jeg nok aldrig til.
Måske er det ikke vigtigt at forstå dig...
som de andre kvinder, du altid har.
Jeg prøvede at tænke, at jeg fik et kup med tilbageslag, en romersk kejser.
Du købte mig på markedet, Gustave, betalte for mig...
som du ville betale for et stykke, du mente kunne blive en succes.
Jeg har levet med den tanke i ti år, og hadet den.
Nu vil den aldrig genere mig igen.
Gustave, der er noget, jeg gerne vil sige til dig.
Og hvis vi ikke overlever det her, ønsker jeg endnu mere, at du hører det.
Jeg har aldrig sagt det før...
og du vil nok aldrig ønske, at jeg siger det igen.
Hvad er det nu, din forskruede lille hjerne tænker på?
Jeg er forelsket i dig, Gustave.
Det har jeg nok altid været.
Så binder I stropperne sådan her.
Redningsvestene er ikke pustet op nu.
Hvis I rykker i denne snor på begge sider...
frigives der kuldioxid fra beholderne...
og vesten pustes straks op.
Så nemt er det.
-Har nogen ringet? -Vælg selv.
Boyd, pr-afdelingen.
Nej, Tommy. Vi har ikke mistet et fly.
Jeg står lige her i kontrolcentret, og vores fly er stadig i luften.
Ja, vi havde lidt problemer. Nej, jeg har ikke navnene på passagererne.
Ja, okay.
Hvor er Garfield? Den dumme avis vil have en udtalelse fra chefen.
Han er på vej. Han kommer straks.
Boyd, pr-afdelingen.
Hør, Oswald, selskabet har fløjet over 50 millioner passager-kilometer...
uden at krumme et hår på en passager.
Selvfølgelig vil vi samarbejde.
Du får alt at vide, bare giv mig tid til at få styr på det.
Farvel.
Hr. Garfield, må jeg få et øjeblik?
Så heller ikke mere. Hvad er dit problem?
Aviserne jagter mig allerede. Hvad skal jeg sige til dem?
Du kunne jo sige "fald død om".
-Det ved De godt, jeg ikke kan sige. -Ja.
-Hvor længe kan du holde dem hen? -Måske en time.
De råber op om morgenudgaverne.
En time er måske nok. Vi har store problemer.
Ser det så slemt ud?
Det ser ikke godt ud.
Er alt vel hos jer to?
Jeg ved ikke, om jeg har haft det bedre i de sidste fem år.
Jeg har lige valgt frk. Chen som pigen, jeg helst ville dele redningsflåde med.
Hun foretrækker måske en yngre mand.
Vores familie har et meget gammelt ordsprog.
Jeg skal prøve at oversætte det for jer.
"En mands ungdom dør aldrig...
"hvis han ikke slår den ihjel."
Jeg erklærer mig ikke skyldig.
Jeg vil bare vise jer, hvordan I bruger redningsvesten.
Min nakke kan ikke tåle belastning...
og mine knogler bliver kun holdt sammen af min fantasi.
En begravelse i havet vil spare mine arvinger mange penge.
-Jeg er flov over, at De taler sådan. -Hvorfor gør De det?
De ser mere bekvem ud sådan, hr. Briscoe.
De giver også indtryk af at være typen, der går med åben krave.
Barsk, ikke?
-Mener De udendørstypen? -Ja.
Nu skal De opføre Dem pænt.
Jeg kommer igen for at sikre mig, at De er god ved frk. Chen.
Det er en barsk opgave for en udendørstype uden hans hest...
men jeg skal gøre mit bedste.
Kan I tage redningsvestene på nu?
Undersøgelsen vil utvivlsomt vise, at dette fly var lige til lossepladsen.
Og at vi er i uduelige menneskers hænder.
Jeg vil ikke lave ballade, men kan De ikke klappe i?
De hader mig, gør De ikke?
I hader mig alle, fordi jeg prøvede at gøre det rette.
Gør som den lille dame siger.
Rør mig ikke, tak.
De er meget hård ved mig, hr. Agnew. Jeg prøver bare at hjælpe Dem.
Jeg er i min gode ret...
De har slet ikke ret til noget i et godt stykke tid.
Gør som hun siger, ellers kan vesten ikke hindre, at De drukner...
for så holder jeg Deres hoved under, indtil De ikke spræller længere.
Hvis vi skulle styrte ned, giver jeg besked i god tid.
Kryds armene sådan her, lige foran ansigtet.
Stem hænderne imod sædet foran jer.
Bøj hovedet ned mellem armene...
og hold det der, indtil vi er standset helt.
Husk at tage skoene af.
I mænd skal løsne kraven og slipset.
Hvorfor?
Ifølge nødlandingsinstruktionerne...
er der mindre chance for at brække halsen.
Nogen besked fra 420?
Vi har intet hørt fra dem.
Hvis de folk skal nødlande i nat...
sådan som vinden pisker havet op...
så tror jeg ikke, de har mange chancer.
Cristobal Trader fra San Francisco.
Vi hører flyet tydeligt nu. Tak for hjælpen. Skifter.
Godt. Muchas gracias.
Cristobal Trader skifter og slutter.
Skal jeg overtage lidt? Så kan du spare dig selv til senere.
-Vi får brug for dig. -Okay.
Hej, skipper, det bliver næsten med tomme tanke.
Måske 75 til 100 liter tilbage. Med den rette vind klarer vi den.
Vi vandt fire minutter den sidste time. Jeg har udregnet alt.
Hvis vi kan vinde 11 minutter i det hele, er vi i sikkerhed.
Hej, skipper, redningsflyet kalder os.
Vores anslåede position er 233 kilometer øst for jer.
Vi forventer at møde jer om cirka 20 minutter.
Få en pejling på ham.
Vi sender hvert tredje minut fra nu af.
Når jeres nål begynder at svinge hurtigt, skal I straks give os besked.
Så er vi meget tæt på jer.
I burde have en pejling nu. Hvad siger I?
Vi klarer den.
Fem grader nord for vores kurs. Vi er rigtig glade for at vide, at I er her.
Vi ved godt, hvad du mener. Kan I stige højere op?
Deroppe ville det være nemmere at møde jer.
Nej. Vi kan stige, men vi vil ikke bruge brændstof på det.
Hver liter bringer os tættere på kysten.
Okay. Vi finder jer alligevel.
-Er du stadig bange? -Nej, min skat.
Jeg taler ikke om flyet. Jeg taler om os, vores fremtid.
Jeg er ikke bange for noget som helst nu.
Jeg kan ikke høre dig.
Hvordan kunne jeg være bange, når du holder mig sådan?
-Jeg elsker dig. -Min skat.
Nej.
Tænk på, hvor vi er.
Jeg tænker på, hvor forfærdeligt det ville være...
hvis det var sidste gang, jeg kunne holde dig sådan.
-Vi har årevis, hele livet. -Hvis flyet klarer den.
Forsigtig, skat.
Howard.
Jeg troede ikke, du talte til mig.
Ville du blive ked af det, hvis jeg druknede?
-Vær nu ikke dum. -Jeg må vide det.
Jeg ville blive mere end ked af det.
Du kunne tage nordpå til dine skove.
Jeg har tænkt på, at hvis jeg giver den mine en chance...
kunne det måske ende som et mareridt.
Men det er en drøm, Howard, din drøm.
Det var det.
Jeg kunne lade handlen gå om. Det ville vel gøre dig glad.
Jeg ville bare miste dig.
For et par timer siden, insisterede du på at slippe af med mig.
Nogle gange er jeg en meget dum og egoistisk kvinde.
Jeg synes, du skal tage op til din mine.
Det passer godt til dig.
Måske kan du tage mig med for hyggens skyld.
Jeg hører syner.
Du ville hade det.
Uden tvivl.
Men jeg vil have dig.
Den fyr, jeg var fornuftig nok til at gifte mig med.
Hvis jeg kvæles i pandekager eller giver de indfødte aftenkjoler på...
eller får cocktails med slædehundene, må du bare være tålmodig med mig.
Det behøver du ikke, men jeg ville ønske, du ville.
Mush! Sådan siger man til en slædehund, ikke?
Jeg vil begynde at øve mig.
Så drejer de til venstre, hvis man råber det højt nok.
Du er meget dygtig.
-Kan du sende det til Sullivan? -Jeg skal prøve.
-Er der ellers styr på det hele? -Javel.
-Er det lokale vejr blevet bedre? -Desværre ikke.
-Radar, finder du noget? -Intet mål.
Navigatør, er vi på afskæringskurs?
Helt præcist. Jeg har lige fået en loran-pejling.
Vi burde mødes nu, hvis deres navigatør har nogenlunde ret.
-Radar? -Intet mål.
-Nogen har taget fejl. -Vi burde være lige over dem.
Vi kunne nemt ramme forbi.
Intet mål.
Den navigatør duer ikke. Vi er allerede syv minutter forsinket.
Radar?
Mål, skipper. Stærkt bip. Fire grader til venstre, 13 kilometer.
Han er omkring 150 meter under os.
Du tog fejl, ikke, fedberg?
Hvad skete der med de 11 minutter, du regnede med?
Hvad skete der med dem, fedberg?
I kunne slet ikke indhente dem, det troede du bare.
-Lennie, hvad bliver det til? -Vent, skipper. Jeg kontrollerer stadig.
Tiden går, fedberg. Hold op med at ryste.
Find de minutter, og så kan du komme tilbage til mig.
Minutter.
Hvem har minutterne?
Dem har din Susie, lige her.
Kom nu, Lennie. Hvorfor går det så langsomt?
Kystvagten siger, din position er forkert.
Jeg skal straks være der, skipper.
Skipper?
Jeg har dårlige nyheder.
Kystvagten havde ret. Jeg begik en dum begynderfejl.
Vi er ikke så tæt på kysten som jeg troede, vi var.
Jeg regnede i knob i stedet for kilometer.
Det var nok, fordi jeg var bange.
Hvad med de 11 minutter?
De kan gøre forskellen mellem vandet og din egen seng.
De er der ikke.
Det har de aldrig været.
Undskyld, skipper.
Jeg håber, den kan flyde.
Jeg glæder mig sådan til at du kommer, Sally.
I morgen forlader jeg disse bjerge og fyrre, som også bliver dit hjem...
og tager ind til byen for første gang i over et år.
Jeg vil derind et par dage før du ankommer...
for at købe nogle ting til hytten...
der skal gøre den mere behagelig for en pige.
Jeg er stadig bange for, du ikke vil synes om det heroppe...
medmindre du elsker lyden af en bjergkilde...
eller synet af solen, der tilsyneladende langsomt drejer en bjergspids rundt.
Hej, Henry.
En af vores naboer kiggede lige forbi.
En lille dåkalv, jeg kalder Henry.
Han ser ud til at spørge: "Hvor er Sally? Hvor er din kone?"
Så skynd dig, min pige!
For at du kan genkende mig i lufthavnen...
har jeg et stærkt grønt slips på.
P.S. Jeg tænkte lige på, hvor heldig jeg er.
Jeg fandt lige et gammelt forrevet blad...
og det havde et billede af dig, der sprang lige op i ansigtet på mig.
Og der går kun et lille stykke tid, før den vidunderligt smukke pige...
kommer for at dele mit liv med mig.
Bemærkelsesværdigt.
Hvad er det, der er bemærkelsesværdigt?
Er det tiltro eller blot vane, der får en kvinde...
til at lægge ny sminke på, før hun sætter sig i en redningsflåde?
Tænker De ikke for langt fremad?
Har De en fatalistisk indstilling til alt der her?
Jeg ved vist ikke engang, hvad en fatalist er.
Hvordan kan De så sidde så roligt...
når De var skrækslagen for lidt siden?
Jeg satte mig hos Dem, fordi jeg troede, jeg måske kunne hjælpe Dem.
Men De har ikke brug for mig.
Hvis De kom for at hjælpe mig...
var det delvist, fordi De selv havde brug for hjælp...
meget endda.
De skal ikke være bekymret for mig.
Jeg holdt op med at bekymre mig for at miste noget...
jeg slet ikke havde mulighed for at få alligevel.
Er det måske en mand? Eller bliver jeg for personlig?
Ja, De gør.
Jeg er ligeglad nu.
Jeg har narret mig selv længe nok.
Jeg vil ikke løbe væk længere.
Hvad gemmer De dem for?
Mig selv.
Han er en venlig, ærlig, vidunderlig mand.
Han har ret til at vide, hvad jeg er for et menneske.
Jeg fortæller ham...
at jeg er et andet menneske, end han tror, jeg er.
Jeg er ikke vidunderlig...
ikke venlig, jeg er ikke ærlig.
Det er nemt at sige disse ting til Dem, for De er en fremmed...
og jeg ser Dem aldrig igen.
At sige det til ham er...
Det bliver en af de sværeste ting, jeg har gjort i mit liv...
for i mit hjerte...
vil jeg altid se ham...
selv når han vender ryggen til og går væk.
Se på mit ansigt.
Ville De ikke gå væk?
Jeg er så meget ældre end mine år har gjort mig.
Se ordentligt på mit ansigt, som han vil gøre.
De vil se, hvor utrolig gammel jeg er.
Jeg er slidt op.
Jeg bliver sørme en køn brud.
En forslidt brud.
Men jeg er ikke bange mere.
Nu hvor jeg ved, hvad der vil ske, er jeg næsten glad.
Så jeg sminkede ikke mit ansigt for lidt siden.
Jeg kiggede i spejlet, på mig.
Besvarer det Deres spørgsmål?
Jeg tog fejl.
De er ikke fatalist. De er en meget modig ung dame.
Måske kan det smitte lidt af på mig, hvis jeg bliver siddende her.
Måske kan jeg smide et par ting ud af mit eget liv.
-Cigaret? -Nej, tak. Jeg bruger ikke de ting.
-Skal De gøre det der? -Ja.
Må jeg få min ejendel tilbage nu?
-Hvorfor? -Det ville betyde meget for mig.
Det ville fjerne fornemmelsen af at blive konstant overvåget.
Jeg har det fint nu. Helt rolig. De kan stole på mig.
Sæt Dem.
De har en masse at tænke over, og måske ikke meget tid at gøre det i.
Jomfru Maria, Guds moder, bed for os syndere...
nu og til vores sidste time. Amen.
Fader vor, du som er i Himlen...
helliget blive dit navn, komme dit rige...
Radiomand, løft knoglen.
Anmeldt møde fuldført ved 56.
Okay, Dan. Jeg overtager.
Gå derind nu. Tag Gibson-pigen, gør passagererne klar.
Du har masser af tid.
Tænd sikkerhedsbælte-lampen 10 minutter før vi dykker mod vandet.
Held og lykke, gutter.
-Nogen nyheder om vinden, Lennie? -Nej.
Så har vi ikke meget i tankene, vel?
-Hvis bare vi havde til 11 minutter mere. -11 minutter? Er det alt, du mangler?
-Er du sikker? -Jeg ved præcis, hvor vi er nu.
Brændstof til 11 ekstra minutter ville være nok.
Hvor meget skulle vinden stige med for at vi kunne klare det?
20 knob over den næste time.
-Det er meget at bede om. -Ja.
Det kunne ikke ske, så jeg beder ikke.
Men hvis vinden drejede lidt mere om mod halen...
kunne det ske.
De samler os vel op, før vi bliver for våde.
Susie bliver sørme bekymret.
Så får jeg læst og påtalt. Hun kræver nok, jeg holder med at flyve.
Gør du det?
Nej.
-Alt er her. Jeg håber bare, det virker. -Det gør det.
Så du ikke hellere, at du ikke skulle bruge det?
-Hvad mener du? -Hvis vi ikke skulle nødlande.
Det er vi nødt til.
Lennie siger, at vi bare skal have 11 ekstra flyveminutter for at nå i land.
Sullivan er kaptajnen. Han siger, vi skal nødlande.
Ville du mene, det var forkert af mig, hvis jeg forsøgte at tale ham fra det?
Måske forsøge os med lidt held?
Held?
Det er farligt at tænke sådan.
Vil du løbe tør for brændstof lige over San Francisco?
Smadre et par broer eller lejlighedsblokke?
Sullivan har fløjet over dette hav mange gange. Han ved, hvad han gør.
Jeg har set mænd opføre sig sådan før.
Nogle gange sker der det, at af den ene eller anden grund...
holder en mand midlertidigt op med at tænke klart.
Jeg har fløjet længe, Hobie.
Men du er ikke kaptajnen.
Måske fordi dit såkaldte held...
forlod dig engang nede i Sydamerika.
Det her drejer sig ikke om held.
Du må hellere vende tilbage til din hjelm og dine briller.
Måske.
Her er den, Lennie. Farven passer dig måske ikke...
-men den gør hvad den skal. -Tak for ingenting.
Med hensyn til de 11 minutter, er du fuldstændig sikker?
Fuldstændig.
Lennie siger, at hvis vi kan vinde 11 minutter, så klarer vi den.
Han kunne godt have ret.
Det bliver barskt dernede. Hvis vi kommer forkert ned, er vi færdige.
Måske skulle vi lempe gashåndtaget lidt og spare lidt på brændstoffet.
Har du noget imod at jeg prøver det?
Det virker ikke. Den staller.
Det duer ikke. Vi smadrer en motor mere.
Hvad forskel gør det? Vi smadrer dem alle, hvis vi nødlander.
Sæt de håndtag tilbage hvor de skal stå.
-Stil de propeller tilbage. -Nej, skipper.
Det er en ordre!
Kom nu, kammerat. Du kan godt. Flyv nu, og lad mig bede.
Vi løber tør lige over San Francisco.
Lad os prøve sådan her et stykke tid. Vær ikke så vild efter den svømmetur!
-Den begynder at ryste igen. -Lad den ryste!
Lad den falde lidt, hvis du må. Vi sparer brændstof sådan her.
Hold nu fast og flyv!
Ringede du til Sullivans kone?
Ja. Hun er på vej til lufthavnen.
-Du skræmte hende ikke? -Nej.
Jeg sagde bare, at hendes mand var på vej og at De ville tale med hende.
Så ved hun, at der er sket noget.
Sikkert. Men hendes stemme var temmelig rolig.
Hvad med de andre?
Wheeler bor med en anden pilot, Dupree. Der var ingen, der svarede.
Det samme gælder Wilby.
Jeg ringede hjem til ham, og til en bar, jeg kender til.
Hans kone havde været der, men var gået for en times tid siden...
fuld.
-Stewardessen? -Nej, Spaldings mor er ikke rask.
Hendes far er på forretningsrejse.
Bare jeg kunne sige det til alle samtidigt.
De kunne måske hjælpe hinanden.
Der står ingen på listen for Dan Roman.
-Kender De nogen, der står ham nær? -Ja.
Men hende kan du nok ikke få fat i. Dan bor alene.
-Er alt vel? -Storartet, unge mand.
Det er et flot stykke beklædning.
Jeg har det, som om jeg var catcher for Dodgers.
Det er et snusket stykke klæde, hvis De spørger mig.
Skatter.
Jeg var med i første verdenskrig og London-blitzen.
Jeg var bange, men ikke sådan her.
Jeg vil vise dig noget sødt. Vil du se noget sødt?
Jeg er vist ved at falde af på den.
Ingen reaktion, selv fra en som dig, der burde værdsætte den slags.
Tal videre. Bare fortsæt med at tale.
Jeg er bange.
Tale. Skat, du ved ikke, hvad du beder om.
Nu skal du høre en god vits på min bekostning.
Jeg har altid frygten forestillingen om at blive en gammel kvinde...
og som det ser ud nu, behøver jeg ikke være bekymret for det mere.
Der er ingen, der har piftet efter mig i årevis.
Og forestillingen om at dyrke roser...
resten af mit liv, var virkelig begyndt at forfølge mig.
Der skulle være et hjem for damer som mig.
Vi skulle have organiseret os.
Et hus et sted, uden spejle.
Langt væk, hvor vi aldrig behøvede se en ung pige.
De har hjem for ugifte mødre.
Men alle glemmer de piger...
der aldrig helt nåede at blive gift.
Jeg kunne måske starte et.
Jeg kunne kalde det: "May Holsts hjem for nedslidte tøser."
Det lyder fint, synes du ikke?
Nu er de så klar, som de kan blive.
Kan du klare en ting til i stiv arm?
Jeg kan prøve.
Godt.
Du skal gøre mig en tjeneste.
Når jeg siger til, så sæt dig derhenne med ryggen mod det sæde...
bliv der, uanset hvad der ellers foregår.
Prøv ikke at spille heltinde, for i de sidste få øjeblikke...
er der slet ikke noget, du kan gøre for at hjælpe nogen.
Dit ansigt lyser altid op i landskabet.
Se til, at det bliver ved med det.
Så tjenesten er denne pude.
Hold den tæt mod ansigtet, for din egen og for min skyld.
I blæst og bølger kan hverken Gud eller Sullivan...
lande flyet sikkert i nat.
Det bliver som at flyve ind i et bjerg. Dan ved det. Jeg ved det.
Sullivan ved det også.
Wilby, tjek din sidste position. Jeg vil lande det.
-Vent lidt mere. -Gør som jeg siger.
-Men det... -Gør som jeg siger.
Giv ham et par minutter til.
Jeg har allerede ventet for længe. Så er det nu.
Nej, det er ej. Tag dig sammen, din kujonagtige...
420 taber højde.
420, det er kystvagten.
Radaren siger, at I falder. Vil I nødlande?
I er nu under mindstehøjden for at få lov til at flyve ind over kysten.
Tiden går. I må hellere stige eller nødlande på havet.
Vi er hos jer. Vi følger jer ned. Meld straks tilbage.
420 til kystvagten.
Vi har haft for travlt til at svare. Afvent.
Vi ændrer måske vores planer.
30 minutters brændstof tilbage. Problemer med tilførslen.
Smid reglementet væk.
Højeste hindring, 600 meter...
så 700 meter vil være sikkert.
Leonard, klar med den elektriske højdemåler, råb målingerne op.
Næsen dykkes nedad, så flyet flyver hurtigere.
Mere effektiv anvendelse af brændstof i forhold til tid.
Læs indflyvningsplanen.
Luftkontrollen skal rydde området.
Retningsmåling på senderen på fastlandet.
Begynd lige nu.
Dan?
Ja?
T ak.
T ak for at banke noget fornuft ind i hovedet på mig.
-En dag skal jeg forklare mig. -Det behøver du ikke.
Vi skal ikke nødlande. Vi når til San Francisco på den hårde måde.
Er vinden skiftet, Lennie?
Vi har indhentet 3 af de 11 minutter.
Giv mig indflyvningsplanen for San Francisco.
Fløjt en melodi for mig, Dan.
Jeg kan godt lide musik til arbejdet.
-Vil De have noget, hr. Briscoe? -Ja. En skinkesandwich.
Det kan jeg ikke. Det hele blev smidt ud. Tag nu den vest på.
Storartet service.
De smider al maden ud til hajerne, så De ikke behøver servere den.
Nu skal De høre et forslag.
Frk. Chen lader mig vist købe hende en steak i San Francisco...
hvis De også kommer med.
Hvis De siger ja, tager jeg redningsvesten på.
Hr. Briscoe, det er en aftale.
-Tag en pause, Dan. -Okay.
Farallon-øerne dukker straks op.
-Gå ikke lavere ned. -Nej, jeg holder denne højde.
Gå ind og mål vores højde på radio-højdemåleren.
Vi styrer lige mod den nordvestlige bane i San Francisco.
Området er ryddet og vi er nærmest nede på jorden igen.
Jeg kan godt lide den måde, du sagde det på.
45 kilometer tilbage. Han er kommet et godt stykke.
Men hvis han løber tør mellem her og lufthavnen...
ved jeg ikke, hvor han vil lande det...
bortset fra midt på Market Street.
Sluk for den tingest.
Nå?
Jeg går over i terminalen. Jeg er i kontroltårnet, hvis der er brug for mig.
SPÆND SIKKERHEDSBÆLTERNE
Så er det nu. 10 minutter.
Kom, lad os tjekke en sidste gang.
Pust vesten op, tak.
-Går vi ned? -Ja, men I skal nok klare den.
Brug god tid på at komme hen til døren. Vent til jeg råber.
-Er kystvagtens fly stadig hos os? -Lige ved vores vinge. Der bliver de.
Sluk cigaretten.
Pust Deres vest op, hr. Childs. Også Dem, frk. Holst.
-Det er noget af en bh. -I må ikke ryge længere. Held og lykke.
Jeg burde tage min mappe med mig.
Beklager, den går ikke. Pust vesten op.
Jeg kan ikke.
Jeg er skrækslagen.
Jeg kan ikke bevæge mig.
Bare rolig. Held og lykke.
-Er I to klar? -Vi er stadig sultne.
Vores steak-aftale er udsat. Pust Deres vest op.
Måske skulle De beholde det her.
Jeg har elsket at tænke, det var mit, selvom det kun var få timer.
Sludder. De kan holde det lige så tørt som jeg kan.
Hvis det stadig virker i morgen klokken 19.00...
så tag en taxa til Ernie's restaurant på Montgomery street.
Hvis det ikke virker, så kom alligevel.
Tak.
Vi har pustet alle op, kan De se?
Flot. Husk at bruge god tid på at komme hen til døren.
Vil De have?
Nej, tak. Men tak alligevel.
Hvis der sker mig noget, så kontakt min kone i Honolulu.
-Sig, jeg elskede hende. Jeg tog fejl. -Det kan De selv sige.
I klarer den. Jeg er ikke bekymret, og jeg forlader flyet som den sidste.
-Skal De det. -Det får jeg min løn for.
-Er bæltet spændt? -Det tror jeg.
Det her sker virkelig, ikke?
Det er jeg bange for. Pust vestene op.
Der kan man se, selv jeg kan måske flyde.
Pust vestene op.
Jeg vil ikke dø.
Ed, lad mig ikke dø. Mine børn, Ed.
Giv hende to af de her, når De kan. De vil berolige hende.
Forbered dig på alt. Sullivan vil prøve at nå til San Francisco.
-Kan vi? -Jeg ved ikke hvordan.
Teknisk set er vi løbet tør for brændstof lige nu.
Så er det sket...
165 meter, skipper. Bakkerne på kysten må komme nu.
-Pas på! -120, lidt mindre.
Hold fast!
100.
75.
Jorden nærmer sig hurtigt!
60, skipper. Det her er ikke godt.
55.
420, kystvagten kalder.
Twin Peaks dukker op på venstre hånd om et minuts tid.
Husk radiotårnene. Hold kursen.
I må ikke falde mere.
Tak. Vi prøver på ikke at falde.
45 meter, skipper!
90 meter, skipper. Vi må være kommet forbi bakkerne.
120.
150. Vi lever!
420, det er tårnet i San Francisco. Sær-vejrudsigt.
Stigehøjde: 90 meter. Sigtbarhed: 1,6 kilometer. Vind: vest-nordvest.
20 til 25. Skifter.
Okay San Francisco kontroltårn. Vi laver en ILS-indflyvning.
Sæt lysene på landingsbanen på fuldt blus.
-Den blinde zone. -Forstået, kammerat.
-Vi har fri bane hele vejen ned. -Det bliver en hurtig landing.
Vær parat, tjek mig med flapper og landingsudstyr.
Find den ydre markør, Dan.
Ydre markør identificeret. Men vi er langt under vores glidevej...
så pas på, kammerat.
Der er et 210 meter højt radiotårn et sted heromkring.
Det må være bag os. Vi er lige på indflyvningsbanen.
Giv besked, når de er væk.
Kantstil den, Dan! Hurtigt! Der er ikke tid til at pille ved den.
Giv mig fuld kraft på de andre to.
-Kan du se noget? -Ikke endnu.
-Er der kontakt? -Nej.
-Det her er grimt. -Du klarer det fint.
Når vi er forbi den indre markør, så lander jeg den, uanset hvad.
Ja.
Indflyvningslys stik forude. Måske 1,5 kilometer væk.
Ned med landingsstellet.
Tre grønne lamper og tryk.
Vi kan kun holde os i luften i 30 sekunder til.
-Åbn flapperne helt. -Flapperne er åbnet helt.
Nu lægger jeg mig stille ned.
Kom I til skade? Er nogen kommet til skade?
PASSAGERTERMINALEN BAGAGEAFHENTNING
Der kommer to mere ned nu.
Den berømte producer, hr. Pardee.
Han skal nok sige noget til os.
-Er De Gustave Pardee? -Det var jeg. Jeg er ikke så sikker nu.
Lad os være i fred. Vi er meget trætte.
Må vi få et par ord om flyveturen?
Den kunne ikke fortælles med en million ord.
-Hvad bliver Deres næste stykke? -Det vil tage lidt længere end normalt.
-Næste år, håber jeg. -Næste år.
Nu må I lade os komme forbi.
Sally!
Hvem er De?
Frøken, bare én udtalelse.
-Fortæl os, hvem De er. -Hvad hedder De?
-Det er jo en dreng! -En lille dreng.
Han har godt nok en historie at fortælle sine børnebørn.
-Far vil have, du besøger ham. -Det skal jeg nok, skat!
Se mit rumudstyr.
-Der er han. Hvem er det? -Må vi få en udtalelse?
Hvor er der en telefon? Jeg må ringe til min kone i Honolulu.
-Derovre. -Tak.
Ingen spørgsmål, tak.
Hvad skete der?
Der er hun.
Stands lige der. Tak.
Hun må være i showbusiness.
Hun er bestemt i showbusiness.
Hun er stjernen fra Follies!
Fortæl os Deres historie.
Bare et.
Papa!
Lige et øjeblik.
Hør her, drenge. Jeg er bare en fisker. Jeg vil se mine børn.
110 liter, hr. Garfield. Mere var der ikke tilbage i alle tankene.
Det er faktisk for lidt til at det kan måles.
Fortæl denne mand, at vi skal have billetter på flyet...
i morgen tidlig.
Vi når ikke Elviras fest. Det er vigtigt for dig.
Hvad har Elviras fest med slædehunde at gøre?
Hør nu, skat. Vær ikke kedelig.
Vi kan lige så godt spille på det sikre, til du finder ud af, hvad der skal ske.
Okay, Lydia.
Hej, Pete.
Mød os ude foran. Vi skal ud at have vores steaks.
Ti minutter, hr. Briscoe. Jeg kommer helt sikkert.
-Hej. -Hej, hr. Garfield.
-Din kone venter vist på dig. -Ja.
Hun skal ikke stå og vente for længe. Vi venter barn.
Ring til mig, når du har hvilet dig. Vi må tale sammen.
Ja, selvfølgelig.
Godnat.
Godnat, hr. Garfield.
-Souvenir? -Til min kone.
Regnen skader den nok ikke, men jeg må hellere få den hjem.
Susie venter. Godnat.
Jeg må nok hellere komme af sted. Det er lidt over min sengetid.
I havde 110 liter tilbage.
Ja.
Godnat. Vi tales snart ved.
Selvfølgelig, kammerat.
Vi ses.
Vi ses, din gamle pelikan.
SLUT