Англия, 1868 година
Ей! Виж каква бъркотия само!
Олеле! Този е умрял на място.
Файтонът трябва да е загубил контрол в калта и да е паднал през урвата.
Ама благородниците имали хубави дрехи.
Скъпи! Жената във файтона е мъртва, но детето й е още живо!
Навярно го е защитила. - Дете ли?! Остави го!
Какво правиш?
На какво ти прилича, глупачке?! Обирам ценностите.
А това какво е?
Каква зловеща маска. Не ми трябва.
Я ми помогни! Ела да им извадим зъбите!
Цяло състояние ще ни платят за тях!
Вие... Притекли сте ни се на помощ.
Благодаря ви.
Жена ми и синът ми... Те добре ли са?
Мъртви... Така де, боя се, че жена ви и кочияшът са мъртви.
Но детето е добре.
Може би е съдба... Казвам се Джостар.
Искам да ви се отблагодаря, че ми спасихте живота.
Моля кажете ми името си, докато съм още в съзнание.
Той мисли, че съм дошъл да спася живота му!
Какъв глупак! Но не пречи да му кажа името си.
Дарио Брандо на вашите услуги. - Господин Брандо,
Джостарови няма да забравят дълга си към вас.
12 години по-късно - Добро момче!
Тръгвам, тате! - Пази се, Джо-Джо!
Да тръгваме, Дани!
Дио! Ела!
Дио! Глух ли си, момче?
Какво искаш, татко? Лекарство?
Не, бе, глупако! Притрябвала ми е тая отрова!
Щом имаш пари, купи пиячка!
Джо-Джо, маниерите! - Съжалявам, татко.
Шах.
Взимай.
А сега имаш ли се за умник, хлапако?!
Спрете! Върнете я!
Ей, Ерина! Баща ти ли ти е купил тази кукла?
Добре печели за шарлатанин!
Сетих се! Да й свалим дрешките!
Ще видим дали е като при истинска жена!
Разплака се! Ерина, Ерина!
Ревлата Ерина! - Спрете!
Върнете й куклата! - Кой си ти? Приятел ли си й?
Не я познавам, но ще се бия заради нея!
Смотаняк. Искаш да впечатлиш дамата, а?
Какво? Ама че слабак!
Срам и позор!
Сега смелият ни рицар се нуждае от помощ!
Този е единственият син на Джостарови!
Не понасям богати деца!
Вие сте образец за арогантността! На ти!
Дио, не ми остава много. Чуй ме!
Когато си отида, прати това писмо на имението Джостар.
Длъжници са ми.
Ти си умен момък. Отиди там и стани най-богатият човек на света!
Богаташките деца трябва да си играят в имотите си!
Да си вървим.
Добре ли... - Остави ме! Просто си върви!
Не ги нападнах заради теб!
Искам да съм истински джентълмен.
А ти беше жена в беда.
Истинският джентълмен трябва да е достатъчно смел
да стъпи в битка, която знае, че е обречена на провал.
Но някой ден ще спечеля.
Беше грозен интригант.
Ти докара майка до смъртта й. Беше ужасен баща!
Искаш да бъда богат? Не бери грижа, ще стана такъв.
И ще използвам всяка подлост за тази цел!
Ще започна от тези Джостар.
Свиня!
Ще стана непобедим.
Джонатан Джостар.
Това е история за двама младежи
и една каменна маска, която променя съдбите им.
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО
Глава 1 "ДИО, НАШЕСТВЕНИКЪТ"
Кой ли е той?
Ти си Дио Брандо, нали? - А ти трябва да си Джонатан Джостар.
Всички ме наричат Джо-Джо. Приятно ми е.
Дани!
Нека те запозная с кучето ми Дани.
Не се притеснявай, не хапе.
За какво беше това?! Как смееш?!
Значи това е наследникът на Джостарови.
Щастливец, роден със сребърна лъжичка в устата.
Ще видим кой ще прибере всичко, след като се разправя с него.
Какво има?
Какво става?
Съжалявам. Кучето внезапно ми скочи. Беше рефлекс.
Добре дошъл, Дио. Отсега ти си част от семейството ни.
Прислуги, дължа живота си на бащата на това момче.
Отнасяйте се с него както с Джо-Джо. - Както пожелаете.
Не се притеснявай, Дио, чувствай се като у дома си.
Благодаря за гостоприемството, сър Джостар.
И двамата сте изгубили майките си, а и сте на една възраст.
Трябва да се разбирате. Забрави за случилото се с Дани.
И аз бих се изненадал, ако чуждо куче внезапно ми скочи.
Ще ми се да беше се извинил.
Но ще трябва да се сприятелим, след като ще живеем под един покрив.
Насам, Дио. Ще ти покажа стаята ти.
Добре.
Какво правиш? Никой не ми докосва багажа!
Не го докосвай с мръсните си ръце, малоумнико!
Опитвах се да помогна! - Не, благодаря!
Искам слугите да се оправят с багажа ми.
Чуй ме внимателно, Джо-Джо. Може и да съм ти гост,
но не трябва да ме гледаш надменно. Обичам да съм най-добрият! Номер едно!
Никой не се перчи пред мен! - Но аз просто искам да се сприятелим!
И още нещо, не понасям кучета.
Не ме е страх от тях, просто ме дразни раболепният им характер.
Дръж онзи тъп пес Дани далеч от мен.
Какво правите, момчета? Качвайте се.
Да.
С появата на Дио щастливият живот на Джо-Джо
се обърна с главата надолу.
Пак сбърка, Джо-Джо!
Виж Дио! Отговори на всички 20 въпроса правилно!
Джо-Джо, и се наричаш джентълмен? Къде са ти маниерите?
Отнеси чинията на Джо-Джо. Днес няма да вечеряш.
Благодарение на Дио осъзнах колко съм те разглезил.
Като твой баща съм засрамен! Маниерите на Дио са безупречни!
Малоумник.
В този ъгъл е Джонатан Джостар!
Напоследък набира сили!
И неговият опонент... Всъщност, има промяна в програмата.
Само му знаем името. Той е нов в града.
Не може да бъде!
Представям ви Дио Брандо!
Знаете правилата. Удар в лицето и печелите. Бокс!
Давай, Джо-Джо! - Набий му акъл в главата!
Какви са тези движения? - Не съм виждал подобно нещо преди!
Не мога да го ударя! - Джо-Джо бил по-добър.
Само че...
Ще му покажа как го правим в лошата част на града!
Изяж това! - Директен удар! Джо-Джо загуби!
Не съм свършил още, Джо-Джо!
От тук ще забия палеца си в окото му!
Видяхте ли го? - Дио, беше невероятен!
Как победи?
Просто използвах нова защитна техника.
Няма проблем да ви науча. - Наистина?
Но не я показвайте Джо-Джо. Той не умее да пази тайна.
Така ли? - Нямах представа.
Защо? Направи го нарочно!
Самотата опустошава хората.
Ще превърна Джо-Джо в празна черупка!
Постепенно ще ограбвам живота му,
докато всичко стане мое като голям.
Проклет да си, Дио! Беше ужасно.
Сякаш бавно ме завладява. - Побързайте!
Накъде отивате? Елате! Да играем заедно!
Чухте ли нещо, момчета? - Игнорирайте го. Той е клюкар.
Какво?! Върнете се! Кой е клюкар?!
Да тръгваме.
Джо-Джо Плямпалото! Всичко на всекиго ще издрънкаш!
Идиот! - Чакайте! Върнете се!
Никога никого не съм изказвал! - Джо-Джо Плямпалото!
Дио! Трябва да е бил той! Той разпространява лъжи за мен!
Поради някаква причина се опитва да ме опозори!
Проклет да си, Дио!
Откакто дойде вкъщи, всички се обърнаха срещу мен!
Дани, ти винаги ще си ми приятел, без значение какво прави Дио, нали?
Кое беше това момиче? Мисля, че съм я срещал и преди.
Носната ми кърпа!
Разбирам! Благодаря ти за гроздето!
Утре отново ще съм тук! Ела и ти!
Отиде си тихомълком. Момичетата са толкова сладки!
В тези мрачни времена сърцето на Джо-Джо бе завладяно от любовта!
Бързо се сприятелиха и скоро Джо-Джо бе омаян от нея.
Ерина. Ерина Пенделтон.
Истински ангел!
Какво правиш, Джо-Джо?
О, боже! Джо-Джо, ужасен си!
Не те познавам!
Довиждане! Чао!
Здравей. Ти ли си Ерина?
Изглеждате щастливи с Джо-Джо.
Знаех си, че има нещо.
Трябваше да потъне в отчаяние, вместо да пращи от радост.
Заради теб, значи.
Направи го!
Това е нашият Дио! По-голям куражлия е от нас!
Той е моят идол! Искам да съм като него!
Целували ли сте се с Джо-Джо?
Още не, нали? Първата ти целувка не беше с него,
а с мен!
Независимо от метода, факт е, че се целунахме!
Малката им любовна история приключи!
Той няма да има нито приятели, нито любима!
Виж! Какво прави?!
Какво си мисли? - Мие си устата от локвата!
Побъркала ли се е? Наблизо има река!
Кучка такава! Правиш го само за да ме обидиш!
Дио, глупако! Не губи равновесие заради някакво момиче!
Достатъчно! Да си вървим.
Ерина!
Ерина, почакай!
Нещо не е наред. Какво е станало?
Вижте горкото личице на Джо-Джо!
Хайде кажи му защо приятелката му избяга!
Не бих могъл да понеса да видя Джо-Джо да страда!
Ах, вие... Какво сте направили? Какво сте направили на Ерина?!
Дио!
На твое място нямаше да произнасям името ми напразно.
Ще сложа край на това! Няма да ти позволя да я нараниш отново!
Проблемът е само между двама ни! - Значи си чул за любимата ти Ерина?
И реши да си отмъстиш с юмруци, а?
Няма да ти позволя да я обиждаш! - Ревността е грозен звяр!
Още един урок по бокс ли искаш, слабоумнико?
Не мога да го победя.
Но загубя ли, ще трябва да прекарам живота си в сянката на Дио.
Най-напред трябва да се бия заради честта на Ерина!
Ще го разгромя. И ще го направя честно и почтено.
Така ще осъзнае,
че не може да се мери с мен.
Нито в битка, нито в живота!
Давай!
Да! Великолепно беше!
Как успя да ме сграбчи след този ритник?!
Още един ли си просиш?!
Дио!
Ще те удрям докато се разплачеш!
Как така губя от тая измет?!
Как... Как смееш...
Как смееш да ми причиняваш това?!
Той плаче. - Мръсен глупак!
Какво става тук?! - Татко!
Нормално е момчетата да се сбиват.
Но, Джо-Джо, аз видях да удряш беззащитния Дио!
Това не е нормално! Не искам да чувам извинения!
И двамата марш по стаите си! По-късно ще ви накажа.
Каква е тази кутия? Както и да е...
Предполагам някоя от прислужниците я е изхвърлила.
Какво е това? Нещо блъска отвътре.
Да не би да има някой вътре?
Господи! Някой изгаря жив!
Ерина... Проклет да си, Дио!
Ако това е била целта на абсурдната ти целувка,
то ти успя повече от всичко!
Не беше приятна гледка за окото, затова го погребахме веднага.
Полицията каза, че вероятно крадец е искал да разкара Дани от пътя си.
Дио... - Той още не се е върнал от училище.
Джо-Джо се затвори в стаята си и спа два часа.
След като се събуди,
си припомни за Дани - другарят, който бе загубил, и заплака.
Оправих се с унижението, като се погрижих за песа,
но нямах представа, че Джо-Джо е бил толкова силен.
Колкото повече го биеш, толкова по-силен става.
Гневът ми ме прави уязвим. Трябва да се поправя.
Да се науча да успокоявам характера си.
Минаха седем години...
Следва продължение...
Превод: asimilator Редакция: pikapika3
Повторна редакция и оформление на текста: KoP3Le7o
В следващия епизод
Седем години по-късно...
И Джонатан открадва топката! - Ужасна мисъл ми мина през главата!
Каза, че те устройва да се простиш с четири пръста!
Приятелството ни ще се потули! - Ще защитя баща си и семейството си!
Глава 2 "Писмо от миналото"