АМЕРИКАНСКИ ГРАФИТИ
Какво става, Кърт? Ще се забавлявате за последно?
''Лосовете'' те търсят цял ден.
Мислят си, че ги отбягваш.
Какво е това?
Супер. . . - Това са два бона, бе човек!
Г-н Дженингс ми ги даде за теб.
Съжалява за закъснението, но това била първата стипендия
давана от ''Обществото на Лосовете''.
Много се гордеели с теб. . . - Нека останат у теб.
Не ги искам, твои са си! - Дай ги на мене, бе!
Сестра ти ме вика. Ще говорим после. . .
Ще те почака малко. - Само без излияния.
Май не ми се тръгва утре. . .
Какви ги говориш? - Ще изчакам още една година.
Ще поогледам града. . .
Шубелия такъв!
Толкова мъки да ни приемат!
Точно сме на път да се измъкнем от тоя кокошкарски град,
и ти свиваш байрака?
Като Джон ли искаш да свършиш? Няма да бъдеш вечно на 1 7!
Трябва ми малко време!
Отивам при Лори. Вземи ги. . . Вземи!
Утре сутрин тръгваме.
Утре сутрин тръгваме!
''Ще умрем от рокендрол!
Вълкът Джек е при вас. . .''
Престани! Зарежи тия глупости!
Здрасти, Джон! - Не стават ли за теб?
Защо се навъртат само грозници? Или пък си имат гадже.
Къде е омайващата хубавица от моите мечти?
Разбирам те напълно. Трудно стана да избираш.
Реколтата хич не я бива.
Преди няма и пет години,
докато направиш едно кръгче с возилото и си готов.
Гот си беше тогава!
Джон, има нови лица наоколо.
Ще го сдъвчеш ли?
Виж какво, професоре!
Ако той не ме открие, значи не си струва бензина.
Голямата акула!
Докъде бях стигнал?
Как си мислел, че гимназиалните свалки са тъпотия,
и си тръгнал с мен, защото съм ти се сторила сладурана,
но тогава изведнъж си разбрал, че си влюбен в мен и. . .
Щеше да ми казваш нещо важно.
От устата ти прозвуча като диктовка.
Сериозно. . . исках да кажа, че. . .
Понеже сме толкова близки и,
на практика, сме възрастни. . .
Може ли да си взема чипс?
До къде бях стигнал? - На практика сме възрастни . . .
Да! Точно!
Сигурно ще се съгласиш, че преди да тръгна. . .
Можем да се съгласим. . .
Че да се виждаме с други хора, докато ме няма,
няма да ни навреди, нали?
Срещи ли имаш предвид? - Това ще заздрави връзката ни.
Така ще бъдем сигурни, че сме влюбени.
Не че сега има някакви съмнения. . .
Прав си!
Вече не сме хлапета.
Глупаво е да си мислим, че както сме на 3000 мили
един от друг, няма да излизаме с никого.
Лори, друга ми беше мисълта. . . - Разбирам, би било детинско.
Това ще си го държа в къщи. . . - Няма ли да го носиш?
Нямах това предвид. Разбирам те и не съм разстроена.
Естествено, че няма да живееш като монах там.
. . .имам страхотни записи на Джони Ейс.
Защо си падаш по Нелсън? Той ходи с Мерелин Гейтор.
Откак те заряза . . . - Не ме е зарязвал, глупчо!
Здравей, Стийв!
Здрасти, сестричке!
Какво става? - Нищо. . .
Какво има? - Нищо!
Реших да ти оставя колата си, докато ме няма. Поне до Коледа.
Нали тогава ще съм във ваканция.
Тогава ще се върна. . .
Слушай сега инструкциите. . . ето ти ключовете. . .
Само масло ''Кастрол'',
ще проверяваш гумите и. . .
Слушаш ли ме въобще? - Какво има?
Плачеш ли?
Не мога да повярвам! Не знам какво да кажа!
Ще се грижа за тази кола, докато смъртта ни раздели.
Жестока машина!
По-добра е от Лунната птица на Дарил Старбърд.
Буда?
Би ли дошла на автокино с мен?
Сигурно се майтапиш? - С тия неща - никога.
Имам си нова кола. . .
Тя ли те подреди така?
Кърт, ще вдигнем ли пушилката? Да опитам новото си возило.
Би било гот, но съм тръгнал със Стийв и Лори на танци.
Само ще съм ти кутсуз. . .
Да, тази вечер нещата ще бъдат по-иначе!
Чакай, на танци ли ще ходите?
Стига бе, братче, там е само за ученици.
Точно се отървахте от даскалото и пак отивате натам.
Ти ако нямаш чувства, ние ще си припомним доброто старо време.
Хубаво! Тръгвайте! - Защо не дойдеш ти?
Стига глупости! - Хайде, заради едно време.
Щом искаш върви!
Върви да въздишаш по това, дето ти се изплъзва.
Аз няма да ходя в някакъв си баровски колеж!
Оставам тук да се забавлявам както обикновено!
Ама и ти си се вкиснал здравата, бе Милнър!
Какво ти става, Джон?
Сбърках ли нещо? Извинявай!
Няма нищо.
Ще се видим после, нали?
Трябва да забъркаме нещо преди Стийв да тръгне.
Чакай сега! Сега пък няма да тръгваш?
Не знам. . .
Ти се обаждаш от далече. Какви забавления има в града ви?
Единственото забавление си ти.
Здрасти, Зудо! - Здрасти, Милнър!
Какво стана с твоята таратайка?
Ах, мамка ти! - Какво?
Мамка ти! Точно си говорехме за теб.
Някакъв с един шантав Шевролет'55 те търси.
Знам. . . - Пази се от ченгето!
В ''Черешката на Джери'' е! - Добре, благодаря ти!
Ти ли си в тая готина кола?
Леле, какво разхищение на материала!
''Сега още един далечен телефонен разговор.''
''Вдигни слушалката, глупчо!''
''Пицарията на Пинки.'' ''- Ей, да ти се намират
още от ония телепорти?'' ''- Пица асорти ли?''
''Не, бе! Телепортите, дето те пращат по луната и планетите,''
и по сателитите на небето, при малките зелени човечета.''
''Братче, нещо бъркаш телефона.''
Какво каза? Чакай! Какво каза?
Бързо, завий вдясно! - Какво? Защо?
Стивън, давай към главната!
Имах видение! Яви ми се богиня!
Хайде, да я догоним! - Аз нищо не видях.
Кърт, няма цяла вечер да ти гоним разни момичета.
Лори, казвам ти!
Това беше най-изумителното и съвършено създание,
което съм виждал. - Няма я вече, откажи се!
Тя ми проговори! Проговори ми през прозореца!
Мисля, че каза - ''Обичам те.''
Това нищо ли не значи за вас?
Къде са ви чувствата?
Тя ме желае! Профучава по улиците, желаейки ме!
Ще завиеш ли?
До скоро. . . - . . .алигаторе!
Не съм те виждал наоколо. Откъде си?
Търлок.
Да познаваш Франк Барлет? - Не. Той в гимназията ли учи?
Учеше едно време. Сега отива в колежа.
Ти ще ходиш ли там? - Разбира се.
Еха! Познаваш ли Гай Филипс?
Да, мяркал съм го в клас. - О, той е толкова печен!
Кво ще кажеш да се повозим? - Не мога, имам сериозно гадже.
Хайде де! - Просто не мога. . .
Като гледам сте само женска дружинка.
Някоя друга да иска да се повози?
Не се бойте. Безобиден съм като невръстно коте.
Аз ще дойда! - Сестрата на Джуди ще дойде!
Добре бе! Джуди, сестра й, майка й. . .
Всичките ще ги кача.
Спираме до оня светофар. Тъкмо ще стане червено.
Ако ти писне сериозното гадже, аз съм голям веселяк.
Значи ти си сестричка на Джу. . .
Мамка му, на колко години си? - На колкото трябва. Ами ти?
Стар съм за теб! - Едва ли си чак толкова стар.
Я по-добре се върни при сестра си.
Те къде са? Това нали е само на шега?
Дано да е, щото няма да те мъкна наоколо.
Ти сам ме покани! Толкова ли съм грозна?
Джуди не иска да съм с нея. Ти също.
Никой не ме иска.
И майка ми и баща ми ме мразят. Всички ме мразят!
Не, не те мразят. . . - Ако ме изхвърлиш, ще викам!
По-кротко! Всичко си е наред. Сега ще намерим сестра ти.
Едва ли ще е толкова трудно. . .
Мамка му! Лягай долу!
На това ли му викат ''гепи шалтера?''
Какво? Я ставай!
Как се казваш? - Аз ли?
Профи, ако някой те види с мен.
Какво имаш там, хлапе? - Повече, отколкото носиш!
Извинете, мисля че катастрофирахме.
Тоя път няма да викам полиция, но друг път внимавай!
Добър вечер!
Това е много хубава кола, знаете ли?
Знаете ли колко искам да ви дам за нея?
Хиляда долара!
Не мога да ви ги дам, но ще ви предложа нещо по-изгодно.
Ще вземете на изплащане тази практически нова машина.
Веднага ви свалям 1 0 процента.
98 долара сега и по 98 долара на месец.
Питате: ''Как го правя''? Ще ви кажа как.
Шефът ми иска да се отърве от спортните коли.
Добре ли сте?
Иска да се отърве от тях, но аз не споделям мнението му. . .
Слушайте сега. . .
Остави ме, бе идиот!
Защо си толкова скапана?
Една седмица и ще го забравиш. Откак стана кралица на бала
момчетата не свалят поглед от теб.
Пеги, проблемът е, че не искам да излизам с друг.
Лори, знам каква е краста, но. . .
Помниш ли какво стана с Евелин Челник?
Когато Майк отиде във флотата, тя получи нервна криза,
чалдиса се и я сгази автобус.
Ще ми се да можех да тръгна с него. . .
Ще се гримираме, а? - Тихо бе, Стийв!
Я дай да го разгледам.
Значи утре тръгваш?
Вие с Лори сгодени ли сте? - Не, но се разбрахме.
Ще можем да излизаме с други хора, но пак ще сме си заедно.
Ще праскаш на поразия! Чух, че колежанките били трепач. . .
Бомба!
Хайде! - Хайде какво?
Да танцуваме! - Не, благодаря.
Лори, казах, че ми се танцува! - Някой да те спира, Стивън?
Мислех, че ти се танцува с мен. Няма да се виждаме 3 месеца.
О, колко сме сантиментални! Нали ще се върнеш за Коледа.
Танцува ми се сега, не на Коледа! - Разкарай си лапите!
Без истерии! - Хайде де, зашлеви ме!
Няма да танцувам с теб дори да си единственото момче наоколо!
О, тук става интересно! - Ела, Еди, ще танцувам с теб.
Каменист е пътя към колежа.
Къртис, ела насам! Помагай, обграден съм!
Няма ли да танцувате? - Не, честно! Не, че не искам.
Ако дъртия Симпсън ме мерне да танцувам с някое секси. . .
извинете. . . някоя млада дама, ще ме срита под опашката.
Уорън, връщайте се вътре! Деца. . .
Искаш ли цигара?
Мислех, че си заминал.
Още не съм. Нямам кибрит. . . - Аз имам. . .
Братче, как се набутах да надзиравам танците!
На изток ли отиваш? Помня когато аз заминавах. . .
Предната нощ се бях натряскал като мотика. С онова. . .
''Блото''. - А така, ''Блото''!
Цял ден драйфах във влака. - Гот. Много гот!
Къде отиде? - Мидълбъри, Върмонт.
Бях получил стипендия. . . - Но изкара един семестър.
Да, помня. . . - После се прибрах тук.
А защо се върна?
Реших, че не съм борбена натура.
Изплаших се, сигурно.
Може и аз да реша, че. . .
не съм борбена натура. - Какво имаш предвид?
Не съм много сигурен, че. . . ще замина.
Я не ставай глупак! Вкуси от живота, Къртис!
Бил. . .
Г-н Улфи? Мога ли да поговоря с вас?
Здрасти, Кърт! - Джейн.
Успех, Къртис!
Да, довиждане. Благодаря ти много.
. . .на следващата нощ разбрахме къде паркират,
но запасите ни свършиха. - Ти нямаш ли си домашни?
Не се коси! Майка ми ги пише.
Все едно. . . Той си мислеше, че е мъгла.
Подкара колата, но не виждаше през предното стъкло
и излетя право в канала.
Все още имам от това, така че не се опитвай. . .
Хей, внимавай! Много ти благодаря!
Шофирането не е шега работа!
Няма да катастрофирам заради теб.
Без сцени, предупреждавам те.
Пощади ме, убиецо!
Защо го направи? - Не си падам по сърф-простотии.
Рокендролът отиде в канавката откак умря Бъди Холи.
Бийч Бойс не са гот? - Размъкнати дребосъци като теб.
Размъкната ли? Недодялко такъв!
Ако си имах гадже, той щеше да те ступа.
Гадост! Холстийн!
А така! Ченге! Ще му кажа, че си искал да ме изнасилиш.
Вечерния час мина. Ще му кажа на колко години съм.
Нашите не знаят къде съм, а ти си искал да ме изнасилиш.
Здравата си я загазил.
Керъл, недей.
Кажи: ''Аз съм смотльо.
Керъл не е размъкната, а е страхотия.''
Кажи го, че ще му кажа!
Аз съм смотльо, Керъл не е размъкната, тя е страхотия.
Ще си помисля. . .
Накъде така, Милнър? - Прибирам се, сър.
А къде си бил досега? - Ние. . . аз. . . на кино, сър.
Да си бил случайно на ъгъла на 1 2-та и главната
около 8:30 тази вечер? - Не, не, сър. Бях на кино.
Милнър, спрях те, защото крушката на номера ти не свети.
Ще се глобяваме по тоя повод.
И , предницата на това. . .
. . .''нещо'', дето го караш, е малко увиснала.
Не, сър! Не е увиснала. Обичайните 30 сантиметра си е.
И е в пълна изправност. Проверете го, ако искате.
Виж сега, Милнър! Законът не е ала-бала.
Знаем, че си бил ти. Имаме точното описание на тази кола.
Мога да те прибера веднага, но няма. И знаеш ли защо?
За да те пипна с ръце в кацата и да те закова, ама хубавичко.
Ето ти честитката, Милнър.
Благодаря. . . педал тъп !
Ама ти редовно газиш лука!
Сортирай го в раздел ''ХБ''.
Какво е това ''ХБ''? - ''Хартиени боклуци''.
Не е ли готин!
Да знаеш някакъв местен с пикливо жълто купе?
Бил голяма работа. - За Джон Милнър ли приказваш?
Никой не може да го бие. Той е най-бързият. . .
Аз не съм никой, бе смотльо!
Кат' го мернеш тоя Милнър, да му кажеш, че го търся.
Кажи му, че ще го издухам от пътя.
Не е ли готин!
Какво парче! Какво парче-убиец!
Здрасти! Буенос ночес!
Да те закарам донякъде?
Познаваш ли Джон Милнър? Той ми е много добър приятел.
Да ти е казвал някой, че приличаш на Кони Стивънс?
Сериозно ти говоря. . . - Наистина ли?
Да, виждал съм я веднъж. В шоуто на Дик Кларк.
Наистина ли приличам на нея? - Да, без ташак. О, извинявай. . .
Исках да кажа, че не те свалям само.
Доста приличаш на Кони Стивънс.
Как ти е името? - Деби.
Аз пък си мислех, че приличам на Сандра Дий.
Ами да, и на нея приличаш.
Тая кола твоя ли е? - Да. Аз съм Тери . . .
Обикновено ми викат Тери Тигъра.
Наистина изглежда печена. - Къде учиш?
В ''Дуи.'' Може ли да скърца с гуми?
Да, сложил съм й двигател от Шевролет 327.
Убиец е, значи. Адски си падам по рокендрол стил тапицерии.
Ами, качи се да го усетиш.
Можеш да попипаш, ако искаш. . . Тапицерията, де. . .
Става.
Скърцай! - Какво?
Скърцай с гуми! Умирам за такива номера.
Не ми пука, дори да си тръгнеш ей сега!
Искам да благодаря на Дарби Лангдън за страхотните декори.
Следващият танц ще поведат бившия президент на випуска
Стийв Боландер и тазгодишната кралица на бала, Лори Хендерсън.
Хайде де! - Хайде какво?
Стивън, усмихни се, моля те!
Спри да се надуваш!
Мислиш, че ми пука дали ще си тръгнеш? Че ще се срина?
Ама си самонадеян! - Защо въобще тръгнах с теб?
Не ти, а аз тръгнах с теб. - Как така ти?
Не помниш ли?
Ако трябваше да чакам ти да ме сваляш. . .
А след това не се обади две седмици.
Бях зает. . . - Уплашен си бил. Дейв ми каза.
И когато накрая ме покани, цели три срещи не се целунахме.
Ами, бях . . . - Изплашен. Джим ми каза.
Дори попитах баща си защо не ме целуваш.
Знаеш ли какво каза? Че си бил достатъчно умен и
ще стигнеш след време и дотам.
Ти, естествено, не го направи и пак трябваше да се намесвам.
Помниш ли пикника?
При каньона ли? - О, и това ли не си спомняш!
Първия път, до езерото.
Там за пръв път ме целуна.
Наложи се направо да ти се нахвърля.
Спомних си. . .
Сега пък какво?
Върви по дяволите!
Тасовете на колите ли крадеш? - Здрасти, Уенди!
Как я караш? - Добре. Жестоко.
Ами ти? - Чакайте малко.
Боби Тъкър има кола.
Чувам, че си щял да учиш. - Ами, може би. . .
Същият стар Кърт!
Откак сме заедно никога не си знаел какво да правиш.
Е, аз ще вървя. - Накъде си тръгнала?
Наникъде. - Нещо против да дойда с теб?
Боландър, знаеш правилата!
Ако искате да правите това, вървете другаде!
Ей, Круг! Що не целунеш нещо отзад?
Какво каза?! - Да цункаш нещо, плешо!
Боландър, ти си наказан! И да не си дошъл. . .
Изключен си!
Аз вече завърших. Не помниш ли?
Да отидем до канала. - Защо?
Аз също мога да се държа идиотски.
Голям мъжкар си!
Двоен ''Чъби Чък,'' мексикански чушлета, две порции картофки. . .
Черешов сок. - И два черешови сока.
К'во? А?
Да, точно така.
Деб, как е моето сладко бебче?
Стига, Вик! Не съм ти бебче!
Стига, скъпа. Какво като не се обадих.
Зает бях. . .
Три седмици?
За една вечер разбрах, че ако мозъкът ти беше от динамит,
нямаше да посмееш да си издухаш носа.
Я кой го казва! Тоя с тебе да не е Айнщайн?
Тигъра е интелигентен, за разлика от теб.
На тебе всички мръсни мисли са ти изписани на челото.
Виж сега, братче. Дамата очевидно не иска. . .
А бе, влечуго, да ти подам един голям?
А не, мерси! Вече си поръчах двоен. . .
Тогава си затвори вентилатора!
Ще ти звънна някой път, Деб. Някоя вечер, като се надървя.
Няма да бъда вкъщи.
Махай се оттук!
Странни приятели имаш. . .
Тоя не ми е приятел, а просто мераклия.
Затова те харесвам. Ти си различен.
Така ли? Наистина ли мислиш, че съм интелигентен?
Обзалагам се, че си достатъчно интелигентен,
за да намериш някаква пиячка.
Пиячка? А, алкохол!
Да, точно така. . . Алкохол.
Тук и без това е гмеж. . .
Двоен ''Чъби Чък'' и мексиканските чушлета. . .?
Забързай малко, ще я загубиш! - Стига си ме юркал!
Свий надясно зад ъгъла. О, пак я изгуби!
Коя е тя? - Не знам, но ще разбера.
Аз знам коя е!
Е, хайде, Боб! Коя е?
Знаеш ли мистър Биймън, от бижутерския магазин?
Това е жена му.
Я стига!
Това момиче е младо и хубаво. - И омъжено!
И се разхожда по 1 0-та улица. Сигурно я бъркаш.
Моят бивш, стоящ отзад, ще става съветник на президента.
Секретно е, затова не казвай на никого. . .
Най-голямата му мечта е да се здрависа с президента Кенеди.
И как ще стане тая работа?
Може вече да съм пораснал и да съм размислил.
Едва ли! Може би не вярваш, че ще го постигнеш?
Може би трябва да млъкнеш! - Може и да трябва, но няма.
Може би трябва да дойдеш на задната, да го обсъдим насаме.
Много ти благодаря!
Мръдни се, няма да ти седя в скута!
Към операта, Джеймс. - Я умирай!
Освен ако не искаш да стъкнем една оргийка.
Ще ти се!
Ще подсигурим и смазочните материали. . .
Много съм тъпа!
Наистина се радвам, че ще останеш.
Може дори да сме в един курс. - Може би. . .
Вижте, Кип Пулмън! Много е готин!
Кажи му нещо като минем край него!
Какво да му кажа? - Все едно. Искам да го видя.
Здрасти, Кип ! Как е? - Хендерсън, къде се губиш?
Нищо особено. . .
Само исках да ти кажа, че Боби тук е безумно влюбена в теб.
Направо потръпва при вида на пулсиращия ти бицепс.
Разкарай се от колата ми! - Чакай малко. . .
. . . гнусно копеле такова!
Нервите! Нервите!
Ето. ''Кола'' за 1 0 цента с лед.
И не я пий цял ден, моля те!
Мислех, че приятелите ми ще са тук.
Сигурно са си отдавна в креватчетата.
Това е Дий Дий. Дано поне тя ме види!
Здрасти, Джон!
Какво правиш, Ал? - Нищо особено.
Ако докарам моя звяр утре. дали ще му хвърлиш един поглед?
Както кажеш! Само да е преди обяд.
Познаваш ли Линда? - Не, не. . . Здрасти, Линда.
А това е. . . братовчедка ми Керъл.
Тази вечер съм бавачка. . . - Бавачка?
Я внимавай!
Утрепаха ми цяла нощ. Детски истории. . .
Защо не вземеш да пораснеш?
Не се разбираме много. . . Отдавна сме така.
Скапаняк такъв!
Здравей, братовчеде! Как я караш?
Извинете, сър? - Да, синко.
Чудех се дали. . .
. . .не знаете колко е часът? - Разбира се.
Дванайсет без четвърт. - Благодаря ви много. . .
Извинете, сър. . .
Имам проблем. Изгубих си паспорта в навалицата.
Дали ще можете, нали така и така ще влизате,
да ми вземете бутилка ''Олд Харпър?''
Колко му е! Аз пък загубих жена си.
Е не беше в навалицата, но знам какво ти е. . .
Добре! Ето ви пари. Бутилка ''Олд Харпър''.
Здравейте! Дванайсет без четвърт, нали?
Не вино, бе! Уиски. . .
Здравейте. . .
Да е влизал тук преди малко един старец?
Току-що излезе. Желаете ли нещо?
Ами. . . да.
Искам ''Тримата мускетари,''
една химикалка, един гребен,
половинка ''Олд Харпър''. . . две батерии и телешка пастърма.
Паспорт за алкохола? - Да. . .
По дяволите, забравих го в колата!
Съжалявам, трябва да го видя. . . - Ами, аз. . .
. . .забравих и колата.
Взе ли?
Взел си, взел си!
Не си взел. Защо не взе?
Ами. . . трябваха ми някои неща та напазарувах. . .
Деби, да имаш един долар в повече?
Сериозно ли говориш?
Момичетата не плащат, момчетата плащат.
Да, ама аз имам само по 50, а той няма да ми върне.
Не мога да повярвам!
Ето. . .
Извинете. Чудех се дали не можете. . .
Да ти купя пиячка ли? Загубил си си паспорта, знам.
Какво да бъде? - Жестоко! Една ''Олд Харпър.''
Трошката на Фреди Бенсън. . . Треснал се челно с едно пиянде.
Никакъв шанс, а беше добър шофьор.
Кофти работа е като някой го отнесе без вина.
Определено плаче за боядисване! - А оная там виждаш ли я?
Ако щеш вярвай, това беше най-бързата кола в долината.
Нямах възможност да се пусна срещу Ърл.
Претрепа се през 55-та
в най-гадната катастрофа, която е ставала наоколо.
Осем мъртви хлапета, барабар с двамата шофьори.
От училищната управа бяха адски заинтригувани.
Заснеха всичко и сега го показват в часовете
по безопасност на движението. С малко късмет и ти ще ги видиш.
Доста е кофти, когато завлекат някой със себе си.
Ти никога не си катастрофирал.
Но съм бил на косъм. За малко да се обърна няколко пъти.
Явно съм достатъчно бърз, за да не влеза тук.
Басирам се, че си най-бързия!
Не са ме били. Много се пробват. Особено напоследък. . .
К'во правиш, бе смотльо?
Кой, аз ли?
Не, говоря на останалите петдесет смотльовци наоколо.
Да си чувал за Гил Гонзалес? - Гил Гонзалес?
Не, не съм. . . - Не знаеш Гил, а би трябвало.
Приятел ми е, а точно на колата му си паркирал задника.
Къде хукна, бе? - А, никъде. . .
Все някъде отиваш. Нали си тръгна оттук?
Мравка, я го докарай тука. Искам да му покажа нещо.
Я се наведи. Погледни тук. Виждаш ли?
Ей тук точно. Видя ли? - Да, мисля, че да. . .
Одраскал си я! К'во ти трябваше да сядаш на колата на Гил, а?
Съжалявам. . .
Не е кой знае каква драскотина. . .
Не е важна големината, а принципът!
Принципът. . . Да, разбирам. . . - Леле, с тоя ще се озоря!
К'во да го правим?
Да го вържем за колата и да го влачим.
Познавате ли Тоби Хуарес?
Той също е от Фараоните, нали?
А, знаем го Тоби. . .
Снощи го утрепахме. - Вързахме го за колата. . .
. . . и го влачихте.
Тука ще падне мислене. . .
Що не вземеш да дойдеш с нас? Една разходка с Фараоните.
Не, не! Много ми се иска, но трябва. . .
По-добре да. . . - Знам как се чувстваш.
Аз съм отпред. - Не, аз си го заплюх.
Кога, бе? - Преди да те вземем.
Не може да си цяла нощ отпред! Качвай се отзад, мърльо!
Я влизай вътре! Господи, какви деца. . .
''Ало, колет. . .'' ''- Колет ли се казвате?''
''Да, имате колетна пратка.'' ''- Казвате се Колет Напратка?''
''Обаждам ви се от пощата.'' ''- От френска поща ли, Колет?''
''Имаме колетна пратка за Джак Вълка.''
''Влюбен съм във вас, Колет.'' ''- С Джак Вълка ли говоря?''
Флойд там ли е? - Колетът е за Джак Вълка. . .
Умирам да слушам Вълка. Но мама не ми разрешава.
Понеже бил негър. Аз мисля, че е убийствен.
Предавал от самолет, който кръжал непрекъснато?
Дали е вярно?
''Флойд, обичам те, Флойд!'' ''Флойд, ти ли си, Флойд?''
''Флойд, не мога повече така, любовта ме завладя.''
''Протегни ръка, докосни се до душата ми, Флойд.''
''Трябва да си вземете колета. .'' ''- Ало, Флойд?''
А така, Вълчо! Ти си мой човек. Завърша ли ще стана като него.
Предавал някъде от Мексико? - Не, виждал съм предавателя.
То е за заблуда на ченгетата.
Предава за цял свят, абсолютно незаконно.
Никога няма да го спипат. - Естествено!
Ей, кой пусна гугутките?
Кой надуши, той подпуши!
Ей го онова боклучаво Шевро. Глей к'во парче е заградил.
Прилича на сводник. - И сигурно е.
Все те прибират готините парчета.
Милнър няма да го бие тоя. Изпята му е песента.
Одъртява, не е така бърз както преди.
Имаш две секунди, да си закараш задника в ъгъла.
Спокойно, няма да те изнасиля!
Жестока кола имаш! - Зная.
Всъщност е толкова готина, че получаваш специалната награда.
Искаш ли си я?
Бонбонче, ако ти си наградата, хич няма да се кумя.
Дръж тогава, хитрецо!
Много смешно!
Няма що!
Стига си се смял! Да ги пипнем на следващия светофар.
Ти им спадаш гумите. Прави каквото ти казвам!
Слушам, шефе!
Много красива нощ!
Страхотно е за езда.
Едно време ходех с един дето имаше коне.
Аз също имах няколко коня. . . - Наистина ли?
Използвах ги за лов. Аз доста ловувам.
Най-вече елени. Две-три мечки миналата година. . .
Конете си ги биваше, лично ги бях обучавал доста време.
Имаш ли ги още? Можем да пояздим.
Не, наложи ми се да ги продам, за да взема тая кола и джипа.
Имам джип 4Х4. Сложил съм му пушка и ловувам с него. . .
Защо убиваш животинките? Това е ужасно!
Аз смятам да мина само на мечки. . .
. . .или аз нея или тя мен.
Мисля, че си много сладка! - Чакай малко!
Извинявай. Не исках. . .
Сигурно е от пиенето. . .
Ох, ощипа ме! - Извинявай.
Чакай да си махна главата.
Изправи се малко. . .
Кракът ми!
Умирам си за рокендрол тапицерия. . .
Боже, тука е като някоя гара.
Да идем на някое друго място. - Не, няма да се върнат.
Чакай малко, отзад имам одеало. Да отидем в полето.
Добре, става.
''На колко години си?'' ''- На тринайсет, а ти?''
''Само на четиринайсет.'' ''- Божичко, обичам те, Вълчо!''
''Сега за времето. В долините и по върховете ще е топло,''
''. . .но съм сигурен, че край канала ще е най-горещо!''
''Спипали сте шоуто на Джак Вълка. . .''
Страхотно! Обожавам флиперите! - Не думай!
Аз пък ги мразя.
Е, и аз не играя много често. . . Защо сме тук?
Свършихме бензина, пич.
Тука не продават бензин.
Знам, ама и парите свършихме.
Какво правите, бе келеши? Какво става тука?
А бе, ние само. . . - Здравейте, мистър Гордън.
Как сте? - Хендерсън?
Кърт Хендерсън, и ти ли си с тях?
А, те са ми просто приятели. - Така ли?
Ние ей така, нали знаете . . .
За малко да ме стреснете.
Значи още не си тръгнал?
Не. . . аз не. . .
Не планирам да тръгна преди утре сутрин.
Утре ли? Хенк Андерсън е вътре. Ела да му кажеш довиждане.
Да знаеш, че той те предложи на ''Лосовете''.
Получи чека, нали?
Хенк, я виж кой е тук!
Я гледай ти! Как си, Кърт? Каква приятна изненада!
Поздравления, момчето ми! Гордеем се с теб!
Стипендията на ''Лосовете'' отиде където трябваше.
При теб!
Ние приключихме. . .
Какво са приключили?
Приключили са да се забавляват.
Тука си е само за забава! - Да, така си е. . .
Благодаря ви, и на двамата. - Успех!
Преди да ти кажа сбогом, се надявам, че ще отнесеш частица
от това място със себе си. - Мисля, че вече го сторих.
Браво! И не ни забравяй!
Аз няма да ви забравя, но и вие няма да ме забравите.
Довиждане и успех!
Приятно ми беше!
Каквото каже той, се отнася и за мен.
Може и да те направим Фараон.
Един ден от него ще излезе страхотен Лос!
Какво има?
Радиото изчезна!
Това значи, че и колата е изчезнала!
О, Господи! Само не колата!
Всичко друго, но не колата!
Безсмислено е да се откажеш от дома си, за да търсиш нов дом.
Да се откажеш от живота си, за да търсиш друг живот.
Да се сбогуваш с приятелите, които обичаш, за да търсиш нови.
Можеш ли да го повториш това? - Кърт го каза.
Така вече ми се връзва.
Сигурно си го проглушила с приказки за оставане.
Не е вярно, Стивън! Нищо не съм му казвала.
Кърт просто каза на вечеря, че не вижда защо е цялото бързане.
Каза, че трябвало да поостане известно време, докато реши
какво да прави с живота си.
Звучи логично. - Мислиш ли?
Да, вероятно е прав за себе си.
Но не и за мен.
Лори, погледни ме.
Ти знаеш какво искам от живота.
И то не е в това градче.
Няма да те изпратя утре на летището.
Стивън, недей! - Хайде де. . .
Три месеца няма да сме заедно.
И преди ни се е случвало. . .
Искам да те запомня с нещо. Нали не искаш да те забравя?
Не.
Какво става? Просто си лежиш.
Давай, щом искаш! - Не искам така. . .
Щом само с това ще ме помниш.
И ти го искаш, признай си! Недей да се правиш на светица.
Нали ми каза как си гледала брат си.
Отвратителен си! Махай се от колата ми!
Казах ти никога да не го споменаваш. . .
Убиецът на кози. . .
Може ли да говорим за друго? - Не. Щом нанесял удара си,
той оставял по една кървава глава на коза до жертвата си.
Страшничко, а?
Мислели си, че двамата били отишли до Стоктън,
но открили труповете им до канала разфасовани.
Кой ли ще вземе купата тая година?
Освен козята глава, части от телата им са разменени.
Неговите ръце при нея, нейните крака. . .
Чакай малко!
Ти чу ли това?
Дали е Убиецът на кози? - Не! Тоест. . . не. . .
Аз ще потърся помощ, а ти стой тук.
Не, да отидем до полето.
Хайде! Хайде!
Убиецът на кози, може да оправи някой, а ние ще гледаме.
Не искам нищо да виждам!
Тихо! Нищо не виждам. . .
Леле, как ми се ще да видя!
Не виждам и не искам да видя!
Да стои по-далеч от мен!
Как успявам все да се забъркам? Всичко си беше. . .
Деби?
О не! Моля ви, недейте!
Какво правиш тук? - Стийв! Господи, Стийв!
Безопасно ли е да изляза? - Ти къде отиде?
Давай да се махаме оттук! - Къде ми е колата?
Колата ти. . .
Запознах ли ви? Това е Деби. Деби, това е Стийв.
В гаража е. Сложих я там за по-сигурно.
Не искам да рискувам с нея. . . - А, браво!
Много умно решение, щото някой открадна нашата кола.
Сериозно ли? Каква марка беше?
А бе, къде е Лори? - Май че скъсахме. . .
Не прилича на топка за лоста. За какво е?
Върни ми го! - Какво ти става?
Голяма работа си! Хайде, потроши ме. Хич не ми пука!
Исках само да го подържа.
И ти си дръвник като баща ми.
Не ми дава да се прибирам късно, да слушам плочи. Нищо!
Не ти дава да закъсняваш? - Не, отвратителен е!
Един път като закъснях от купон, извикал ченгетата.
Представяш ли си? Целия участък беше вдигнал!
Между другото. . . къде точно живееш?
В Рамона. Защо?
О, не! Да не мислиш, че ще ти кажа?
Не и старата Керъл! Нощта едва започва.
Няма да дръпна щорите преди да съм се повеселила.
Кой е тоя? Познаваш ли го?
Много отблизо ни следва. - Хващай се за нещо!
Извинявай, ако съм те уплашил!
Ще трябва да се потрудиш, за да ме уплашиш.
Не ти ли казаха, че те търся?
Не мога да водя списък на всички фукльовци наоколо.
Казват, че си най-бързия.
Но това едва ли е твоята кола. Сигурно е на майка ти.
Стана ми неудобно, че те доближих толкова.
Ами като караш такъв трактор. - Трактор ли? Какъв трактор?
От тия дето пръскат тор по полето, за да никнат марулите.
Тоя лаф си го биваше! Харесва ми цвета на колата ти.
Нещо средно между пикливо жълто и сополено зелено?
А на твойто боя ли му викаш?
Да не си пестил от компресора, за да ти остане за гумите?
Поне не се налага да отбивам, за да пропускам катафалките.
Много смешно! Знаеш ли какво?
Колата ти е по-грозна от мен!
Не беше ли добре?
Хайде, момченце. Доказвай се!
Що не набереш малко точки, пък да дойдеш да ти отворя очите?
Хайде, можеш да го биеш! - Коя е тая мъжкарана?
Да не припечелваш като детегледачка?
Кукло, можеш да скочиш при мене. . . след десетина години.
Не я замесвай, това е само между нас двамата!
Доста е бърз, а?
Да, но е глупав.
Момчета, познавате ли една блондинка с бял Ти Бърд?
Сещам се. Какво за нея?
Опитвам се да разбера коя е.
Не ти е по джоба, приятел. Брат ми й беше клиент.
По джоба, ли?
Намекваш, че е прости. . . - Да. ''Шери'' Трийсетачката.
30 долара иска тая мръсница. . . - Говорим за различни мръсници.
Работа за нас! - Къде?
При ''Черешката на Джери.'' Бронята едва се вижда.
Трябва да направим нещо. . .
Имам идея.
Имам добра идея.
Ще прескоча до ''Хамбургерите''. - Да, Лори сигурно е там.
Мислиш, че ми дреме къде е?
Пет пари не давам! Идваш ли с мен?
Аз идвам, аз идвам! - Не!
Не, трябва да се обадим за откраднатата кола.
Добре тогава. Чао! - Чао.
Млъквай! Ще ни чуят.
Виж сега, Карл. . . - Кърт.
Макар, че одраска колата на Гил, аз те харесвам.
Знам какво искаш най-много.
Всеки в това градче си мечтае да стане Фараон, нали така?
Признай! Не мислеше, че ще ти се отвори парашута, нали?
Тая вечер. . .
ще имаш този шанс.
Лягай долу!
Схвана ли? Оставам тук, а ти действаш.
Чакай, Джо!
Ами ако ме чуе. . . - Слушай ме!
Погледни така на нещата. Имаш три възможности.
Първо - шубелисваш се и Мравката те връзва за колата
да те влачи. Не те урежда. - Не. . .
Второ - издънваш се, Холщайн те чува и . . .
И това не искаш, нали? - Не, не го искам.
Трето - справяш се. . .
и ставаш Фараон с кръвна клетва и всичките му там работи.
Чакай! Каква кръвна клетва?
Защо не вземем твоя джип? - Какво? Какви ги приказваш?
Джипа 4Х4, който си сменил за ловните си коне.
Добри ли го закачи? - Да! Да вървим!
Отстоявай справедливостта!
''Не е за вярване! Колко е гот, че си на шестнайсет!''
Защо спираме тук?
Керъл . . . - Какво?
Не мисля. . .
че мога да се владея повече тая вечер.
Не можеш ли? - Трябва да те имам.
Мен ли? - Да. Цяла вечер си до мен.
Толкова си секси, а е толкова горещо. . .
Не мога повече. Ти си толкова . . .
Ама аз доста преигравах. Като с плакането, например.
Така ли? Всичко се надига в мен като във вулкан.
Ако ми беше казала къде живееш, да те бях завел там, но. . .
След като не искаш, ето ни тук.
Късно е вече. . .
Не е късно. Никога не е!
''Рамона'' 231 . Две, три, едно.
Ще ти го покажа, лесно е!
Здрасти, Стийв! Може ли да поседна?
Имам пет минути почивка и като те видях сам . . .
. . .за първи път. Къде е Лори?
Не знам. - Мислех, че е с теб.
Нали ви е последната вечер. . . - Скъсахме.
Голяма работа! - Защо? Как стана?
Буда, имаш още един час, хайде! - Добре бе, дъртак. По-спокойно!
След един час свършвам и ако искаш да излезем. . .
Не знам. . . - Защо не?
Ей така, само за купона.
Добре. До после.
Буда, чакай!
Аз трябва да ставам рано. Не мисля, че ще мога. . .
Онова чудо подскочи метър и половина!
Аз си имам работа. Трябва да намеря блондинката.
Хубаво, утре вечер ще се видим пак.
Сигурно. Не знам. . . - Как да не знаеш?
Да не мислиш, че приемаме кой да е при нас?
Трябва да ти свием една кола сега и така нататък.
Пак си помисли.
И Рим не е изгорял за една нощ.
До скоро, момчета!
''Остават ви само пет минути, да си поговорите с Вълчо.''
''Ще сбъдна мечтите ви!'' ''- Вълк?''
''. . .би ли пуснал една песен, за да не ме напусне приятелката?''
''Разделихте ли се?'' ''- Да, имаме малък проблем.''
''Ще го ликвидирам на секундата. Задръж така, братче.''
''Сега всичко ще се оправи.
Ето го и твоето парче.''
К'во казваш, бебче?
Не казвай нищо и ще се разберем най-добре.
За пръв път се умълча.
Беше ми гот, чао. . .
Харесваш ли ме? - Да, харесвам те. Бива си те.
Питам дали ме харесваш? - Да. . .
. . .харесвам те.
Дай ми нещо за спомен.
Чао, хлапе. - Ей, благодаря ти!
Това е като с пръстените, нали? Все едно ходим сериозно!
Чакай да кажа на Марша! Чакай да кажа на всички!
По-кротко с тия работи. . . - До скоро!
''Не бях плакал толкова. с всичките му сълзи и прочие.''
''Наведох се над микрофона и за малко да стане късо.''
Ти си прав, но. . .
Защо да напускам дома, за да търся друг дом?
Защо да изоставям приятелите, които обичам, за да. . .
Я чакай малко! Това вече съм го слушал.
Не ме ли навиваше ти. . .
от два месеца, че трябвало да напуснем гнездото все някога?
Да, осъзнавам го. . .
Недей да ми осъзнаваш. Цяло лято приказваш
как трябвало да извадим глава от пясъка и. . .
да огледаме големия, красив свят!
Чувствам се като изоставена съпруга!
Може и да не съм бил прав. . . - От два месеца ми ги плещиш!
Стига си правил мисловни лупинги. Успокой се.
Ще говорим за това на летището.
Къде тръгна?
Рано сутринта е вече.
Имам час при зъболекаря. - Стига де, Кърт. . .
Просто се успокой! Ще се видим на летището.
Сигурно не може да носи. - Не, обича да пие. Така каза.
Познавах един, дето се беше наредил така.
Били Уебър. Беше преди десет години.
Така на четири крака прилича на кученце. Прилича на Джинджър.
Ама се чувства по-зле и от куче!
Добре ли си?
Чувствам се отвратително!
Колата! Деби, виж!
Деби, това е колата! Седи си ей там!
Сигурен ли си, че е тя? - Разбира се, че е тя!
Сигурно са взели ключовете. - Да се обадим на полицията. . .
Не, имам по-добра идея! Ще си я откраднем обратно.
Намери отнякъде кабел. С него ще запалим. . .
Махнал си гърнето? Очакваш ли нещо?
Да, един ненормалник ме търси.
Че защо ще си прави труда? Не помня да си губил.
Отдавна не се бяхме виждали. . .
Здрасти, това е моята кола!
Откраднаха ми. . . Тоест, загубих я
и искам да ви благодаря. . . че сте я намерили.
Беше ми зле преди малко и това може да доведе до. . .
По-спокойно! Спокойно. . .
Хайде, ставай!
Какво става тук?
Добре ли си, бе човек?
Да, скоро ще умра и всичко ще свърши, Джон.
Вие сте като Самотния рейнджър. - Да, да. . .
Ти с него ли си? - Да.
Говориш с жената, която обичам.
Какво стана?
Здравей, Стийв! - Здравей, Джуди. Керън. . .
Къде е Лори?
Ние знаем къде е. - Е, и?
Нищо. . .
Беше с един готин пич в една страхотна кола.
Мислехме си, че може би го познаваш.
Съжалявам, но не го познавам. - Ние го познаваме.
Казва се Боб Фалфа.
Помощ. . . Не. . .
Донесете два черешови сока с много лед.
Не, донесете само леда.
Вън от колата! Вън!
Слизай и млъквай! Ти също!
Какво става? - Още не знам, но ще разбера!
Не мога да повярвам! Щяха да те убият за тая кола,
а на него му я даде ей така.
Колата не е моя. . . - Какво?
Колата не е моя.
Къде е тогава твоята кола?
Нямам кола. - Ами джипа ти?
Как ще се прибера вкъщи?
Къде е колата ви? Трябва да окача таблата.
Трябва ми превоз. . .
Какво става с теб? Пак ли изгуби колата?
Не. Стийв си я взе.
''Срамота, бейби. Трябва да внимаваш като караш тая кола.''
''Не ми се умира в някоя катастрофа. . .''
Тери, прекарах си много добре.
Хайде де, стига. . .
Не, честно! Наистина ми беше гот.
Ти ме качи, после намери пиячка, видяхме престрелка. . .
После отидохме до канала, там откраднаха колата. . .
После те гледах как повръщаш. . .
И накрая, това жестоко сбиване.
Наистина ми беше гот.
Явно, аз си прекарвам гот всяка нощ.
Ако не си намислил нищо за утре, защо не ми звъннеш?
Добре.
Имам един мотопед, с който движа наоколо, та. . .
Наистина ли? Това си е почти мотор.
Обожавам мотоциклетите!
Защо не каза по-рано?
Нямаше да се наложи да изкарваме толкова. . . гот.
Трябва да вървя.
Лека нощ.
Какво искаш?
Натисни червения бутон.
Търся едно момиче.
Всички търсим. Няма я тук.
Мини отзад.
Ето оттам. . .
Вземи си сладолед. Хладилникът се скапа и ще се стопят.
Не, благодаря. Вижте. . .
Вземи си! - Вие ли сте Вълка?
Не, приятелче. Не съм аз.
Гледай сега. . .
''Кой е на линията?'' ''- Даян.''
''Как я караш?. . .''
Това е Вълка. ''- Обичаш ли ме?. . .''
Записан е на лента?
А къде е сега? Къде работи?
Вълка е навсякъде!
Трябва да му дам тази бележка.
Дай да я видя.
Това е посвещение. Мога да го уредя за утре или вторник. . .
Не, много е важно! Може да не съм тук утре.
Много е важно. Трябва да стигна до това момиче още сега.
Не знаеш дали утре ще си тук?
Утре трябва да замина за един колеж на изток.
Но не знам дали ще отида. . .
Чакай малко! Вземи си сладолед.
Седни за малко. Ранна сутрин е.
Не мога да говоря от негово име,
но ако той беше тук, щеше да каже - ''Включи на скорост!''
Вълка идва тук от време на време. . .
Носи записи, проверява как са нещата.
Разказва къде е бил, какво е видял.
Светът отвън е огромен и прекрасен, а аз седя тук. . .
и смуча сладолед.
Защо не се махнете?
Вече не съм млад. Вълка ми помогна да подхвана бизнеса си.
Харесва ми така. Слушай сега. . .
Ако е възможно. . .
ще се опитам да излъча това посвещение по-късно.
Би било страхотно! Наистина. . . Благодаря!
Минутка само. . .
За мен беше удоволствие. - Благодаря! Задължен съм ви.
Лепкава история, а? - Поне шест-седем са. . .
Не знам, хладилникът е пълен. - Много ви благодаря!
''Точно така, бейби! Рокендрол до последен дъх!''
''О, милост! . . .''
Джон, нека да дойда с теб!
Не мога да те взема, когато се надпреварвам.
Хайде, искам да гледам! Ще ви дам старта.
Добре, влизай.
''Парадайз роуд''.
Къде е тоя ''Парадайз роуд''? - По тая улица до края на града.
Ако ще се състезаваш с Джон Милнър, ще сляза щом стигнем.
Я млъквай, бебче! Цяла нощ не пророни и дума.
Ама че шантава кучка! Скоро ще ме оцениш. . .
Ще молиш за милост като го претъркалям тоя смотльо.
Към ''Парадайз роуд'' ли отиваш? - ''Парадайз роуд'' ли?
Някакъв си Халфа щял да се състезава с Милнър.
Видях как се изнизват от града на пръсти. . .
''Тук имаме едно посвещение от един приятел на стария Вълк.''
''Той иска следващата песен да бъде за една руса дама,''
''която кара Тъндърбърд. Бял Ти Бърд, схващате нали?''
''Името на моя приятел е Кърт и той иска да говори с теб.''
''Потърси го в ''Бургер Сити'' или звънни на Даймънд 31 -32.''
''Той ми е стар приятел.''
''Девойче, добре е да му звъннеш, че Вълчо ще те спипа!''
Лори, какво правиш там?
С тебе ли ще бъде? - Гледай си работата, Джон!
Да, тя е с мен, а ти се грижи за себе си.
Готови ли сте?
Не, знам. . . Не се доближавай, моля те!
О, Стивън, моля те не ме оставяй!
Не мога да го понеса. - Няма. . .
Повярвай ми. Обещавам! - Наистина ли. . .
Това беше красиво, Джон!
Аз губех. - Какво?
Беше ме сгащил. Излизаше пред мен точно преди да се обърне.
Ти си луд! - Сам видя. . .
Ти го беше настъпил. Той нямаше шанс. . .
Глупости, щеше да ме бие!
Джон, не знам какви ги дрънкаш! Беше най-красивото нещо!
Оня да си намери инвалидна количка и да се прибере с нея.
Ти имаш най-върховната кола в долината.
И винаги ще си най-добрия.
Я си погледни очилата!
Ще им покажем на всичките.
Ще им дадем да се разберат! Да се махаме оттук. . .
Леле, каква нощ!
''Кърт?'' - Да, аз съм Кърт. Ти коя си?
''Коя очакваш?'' - Ти ли караш бял Ти Бърд?
''Модел 56-та. Видях те на 3-та улица.''
Коя си ти? Познаваш ли ме? ''- Разбира се.''
Откъде? ''- Няма значение. . .''
Има значение за мен!
Ти си най-красивото същество на света,
а не знам нищо за теб!
Слушай. . .
Може ли да се срещнем някъде. ''- Обикалям по 3-та улица.''
''Може да се срещнем довечера.''
Едва ли ще стане. . .
Кажи ми името си, поне името ми кажи!
''Сбогом, Кърт!'' - Чакай малко! Чакай!
''Една целувчица за лека нощ, сладурче!''
''Пак ще се видим!''
Довиждане, сине. Обади се като пристигнеш.
Успех! - На теб също.
Ще се видим ли догодина? - Да, ще дойда. . .
Горе главата!
Не прави нищо, което аз не бих направил.
Сигурно се мислиш за голяма работа, щом тръгваш ей така,
Но си същия сополанко. - Добре, Джон. . .
Сбогом!