Subtitrarea: Krystyna21/Avocatul31-Subtitrari-noi Team
www.subtitrari-noi.ro
Bună seara. Bună seara, bună seara.
Salut.
Mulțumesc că ați venit.
Așadar, avem drum lung de parcurs, încercați să fiți în formă.
În regulă... liniștiți-vă acum.
1... 2... 3...
Sunt îndrăgostită de un băiat
Știu că este stupid
Îmi este rușine de lucrul ăsta, dar trebuie să recunosc
Am avut câteva nopți nedormite datorită acestui băiat
Pe ecranul argintiu
Îmi topește inima în fiecare scenă
Deși sunt destul de conștientă
Ca pe alocuri sunt urme...
De ticăloșie ale acestui băiat
Și Dumnezeu știe, nu sunt o fată proastă
Chiar nu ar trebui să mă intereseze
Dumnezeu știe, nu sunt o puștoaică
Amețită de prima aventură
Se va termina vreodată,
Această ciudată diversitate de suferință și bucurie?
Mă simt iar tânără și nebună
Și toate astea pentru că sunt îndrăgostită de un băiat
Mă simt iar tânără și nebună
Și toate astea pentru că...
Sunt îndrăgostită de un băiat
- Este prima femeie participantă la curse. - Dar nu a câștigat.
A trecut prima linia de sosire. E atât de emoționant.
Nu la fel de interesant ca atunci când o va întâlni pe mama ta.
Cred că putem să ignorăm lucrul ăsta.
Ce face omul ăla?
Jackson!
- Doamnă? - Ce ți-am spus eu?
Pune cameliile la intrare înainte de sosirea invitaților!
- Furber. - Doamnă?
Salvează câțiva din lăstarii frumoși ai lui Jackson și trimite-i d-nei Holborough
care a fost drăguță și ne-a dat carnea de oaie pe care tu o vei prepara, Marion.
Dar părintele Burton m-a rugat să sec fântâna.
- Am mâinile ocupate. - Voi merge eu.
Unchiul George a publicat cele mai înspăimântătoare imagini
cu masacrul de Valentine's Day!
Hilda.
Șapte oameni au fost uciși într-un atac de focuri cu arme automate!
A fost și mai rău când au venit vagabonzii să curețe sângele închegat.
- Hilda... - Câinii Diavolului! Vânătorii Iadului!
Piciorul de miel! Acum.
De ce încerc să o mărit cu un nobil, când ea preferă un antreprenor de pompe funebre?
Locurile. O pun pe Sarah în stânga ta și pe Philip în dreapta ta,
deci te rog să faci un efort și să fii civilizat.
Corect... merg să mă pregătesc pentru pălăvrăgeală.
S-ar putea să fie o masă ciudată.
Din câte știm, Sarah paște pe niște pășuni mai bogate.
În timp ce fratele tău însămânțează ovăz sălbatic în sudul Franței
împreună cu femeia lui ușoară?
Nu. Vom ține focul aprins până când Înălțimea sa va pleca acasă.
Așa cum a făcut și tata?
Da. Așa cum a făcut și tatăl vostru.
Am vești noi!
- Sunteți bine, domnule? - Nu. Tu?
- Aranjez, domnule. - Bravo. E foarte bine.
Foarte bine? Arată de parcă așteaptă pompierii.
- Nu poți să le faci ceva? - Ultima cină și o țigară, poate?
Nu pot să cred. Nu poți ghici niciodată.
Houdini a scăpat de tortura picăturii chinezești și a murit de apendicită.
Ce îngrozitor! Mama a primit o telegramă.
"Domnul și doamna Whittaker". Mama ta.
Ce spune, tată?
Poate mama ta ar trebui să citească prima.
Băiatul ăla prost!
Ce s-a întâmplat? A fost un accident?
- John, s-a însurat cu f-f-f... - Francofon?
- F-f-f... - Fotograf?
- Farmacist? - De ce rânjești?
Afișez un zâmbet. Un membru al acestei familii este fericit.
Nu fii absurd! Nu știm nimic despre femeia asta. Furber!
Furber!
- Nu din nou! - Doamnă?
Domnul să aibă milă.
Domnul John vine acasă cu... cu soția lui.
Da, bagajele lor au sosit. Felicitări, doamnă.
Asta rămâne să decid eu. Curăță aici și trimite bucătarul după șuncă.
- Dar sunt în Dover. La jumătatea drumului. - Da, Furber. Îmbracă oaia în șuncă.
E foarte ascuțit, ai grijă să nu te tai.
John s-a căsătorit cu femeia ușoară. Cât de incitant!
O cameră cu priveliște și tu
Și nimeni care să ne poarte de grijă
Nimeni care să ne grăbească prin acest vis pe care l-am găsit
Uite-o cum apare. Privește casa de la țară.
Doamne, e enormă.
Deci, am mințit puțin în legătură cu turta dulce și copiii obezi.
- Cât de greu este să înoți în șanț? - Fum și oglinzi, iubito.
Fum și oglinzi.
În legătură cu fumatul... nu o face. Aparent ofilesc azaleele.
- Dar nu are sens. Vorbește engleza. - Totul va ieși la suprafață, iubito.
Dă-mi înapoi volanul mașinii mele. Vreau să mă întorc în Detroit!
Cât de romantic!
Vin! Furber!
Domnul John și soția sa trebuie să sosească.
- Nu îi văd. - Uită-te prin asta.
- Zâmbește, Marion. - Nu simt nevoia să o fac.
Ești englezoaică, dragă. Prefă-te.
Fiul risipitor se întoarce dintr-un nor de pietriș.
Tată! Te-ai bărbierit.
Bun venit, doamnă.
Arăți superb.
Mă bucur să te văd.
Iubito. Scuze, scuze!
Ea este soția mea, Larita.
D-nă Whittaker, plăcerea e de partea mea.
Ești americancă.
- Și ești binevenită. Jim Whittaker. - El este tatăl meu.
Am luptat alături de mulți compatrioți de-ai tăi, Larita,
și pot spune că este o onoare să am un camarad în familie.
Mulțumesc. Sper să nu dezamăgesc.
- Nici gând. - Și cele două surori ale mele.
Hilda și Marion.
Nu ești tu femeia care a câștigat Grand Prix-ul?
Primul loc, înainte de descalificare.
Aparent e nevoie de păr pe piept pentru a participa în Monaco.
Te-am văzut în ziar. Ți-am decupat capul. Îmi vine să mor!
Furber, valiza aceea în dormitor, și ai grijă cu ea.
Marion... Golly, nu ești deloc cum ne-am imaginat.
Bănuiesc că ceva mai în vârstă. Îmi pare rău pentru asta.
Înainte să apară frigul...
Aștept cu nerăbdare să mă cunosc mai bine cu mama ursulețului meu "Panda".
Mă tem că mă vei considera simplă.
Ce faci?
Te trec linia de sosire.
Venus din Milo, fă cunoștință cu a mea Venus Detroit.
Bună.
Mama a transformat vechea noastră cameră într-un budoar.
Nu l-aș numi chiar budoar, Hilda.
Minunat. Atâtea amintiri groaznice ale micului Johnnie.
Nu am avut timp să facem un tur prin seră.
Sper doar să te simți confortabil la noi.
Nu vă deranjați. Stăm doar câteva zile.
- Nu, Johnnie? - Bineînțeles.
Și următoarea noastră surpriză...
Ce naibii e asta?
Vocea stăpânului! Un cadou de nuntă de la noi pentru voi.
Ce divin! Trebuia să vă căsătoriți mai demult!
O altă lună a lui iunie, o altă lună de miere,
Un alt sezon, un alt motiv pentru a face...
Haide, surioară. Învârte-te pentru mine.
O educație continentală. Nu toți am fost atât de norocoși.
O descriere emoționantă a serviciului poștal francez, d-nă Whittaker.
Haide, nu d-na Whittaker. Este "mama" acum.
Nu cred că suntem pregătite pentru asta încă.
De vreme ce timpul este împotriva noastră, de ce nu îi arăți Laritei camera de copii?
Cina se servește la ora 8:00.
- Nu le-ai spus? - Fiecare bombă la timpul ei, iubito.
Nu este corect! Săraca ta mamă. Cât timp stăm?
Câteva zile?
Am suportat lipsurile acestei familii și ce primesc în schimb? Câteva zile!
Uită-te la ea. Ce ar trebui să fac cu o prefăcută de femeie?
- Să o spânzuri? - Eu cred că e minunată.
- Serios, Hilda? Atunci suntem liniștiți. - Nu este așa cum mă așteptam.
Este exact cum mă așteptam.
- Cu siguranță că nu. Nu era beată. - Foarte comic, Jim.
- Redu totul la o glumă. - Pare atât de scumpă!
- Foarte. - Mie îmi place.
Da, Jim. Știm cu toții ce-ți place ție.
Mamă!
Am fost trimiși toți în "pântec".
- Și atât de cald. - A făcut economie.
A ținut jumătate de casă închisă ca să economisească căldura.
Asta explică înghețul de la primire.
Iubito. Lasă-mă să te încălzesc eu.
- Ei bine? - E minunată, sunt foarte mândru de tine.
Mulțumesc, tată.
John? Cât înseamnă câteva zile?
Mamă, Larita și cu mine am vrea să ne găsim o casă în Londra.
- Dar asta este casa ta. - O casă a lor.
Dar Panda, avem nevoie de tine aici.
De când ai plecat la Riviera, am mai concediat șase oameni.
Dacă m-ai fi ascultat și ai fi luat niște mașini.
Nu ar fi o idee genială? Aș putea să conduc toată ferma de una singură.
Felicitări pentru intuiție și spontaneitate.
Sarah și Philip vin la cină diseară, și eu am de făcut un plan
ce necesită ajutorul Ligii Națiunilor pentru a fi deslușit.
- Diseară? Este splendid! - Nu fi atât de imatur.
Sarah s-ar putea să nu se simtă atât de comodă pe cât te aștepți.
Tâmpenii. O să fie încântată.
Dacă mama o vroia atât de tare ca noră, trebuia să o ceară chiar ea!
Pe cât de ciudat ar părea, sunt de acord cu sora ta.
Cred că greșiți.
În anumite lucruri, da. Sun-o.
- Serios? - Serios.
Serios! Dacă Edgar ar fi aici, ar face lucrul corect.
Care? Să fugă?
Sosesc!
Steagul câștigător i se atribuie lui... treaba rapidă, John!
Trebuia să-ți scriu, dar s-a întâmplat atât de repede, încât nu mai știam unde mă aflu.
În brațele Laritei, se pare.
- Te rog nu fi dezamăgită. - Bineînțeles că sunt.
Dar spune-mi că ești fericit, și îți voi spune și eu că ești iertat.
Ești cea mai bună, ești Mahatma Gandhi!
Panda, nu deschide coniacul încă.
Cum să nu?
- Am pierdut eu ceva? - Lasă vitele să stea în picioare.
Jigodie!
Regula unu, împinge vita adormită.
Regula doi, dă-te din cale.
Regula trei, amintește-ți regula doi.
Sarah! Mă bucur să te văd.
Am auzit că tatăl tău nu se simte bine.
Așa este. Vă trimite dragostea lui.
Ești o dulce, că ai venit așa, atât pot spune.
Nu aș rata pentru nimic în lume. Larita este un nume atât de drăguț.
Da. Excelent pentru o comedie muzicală. Hilda!
- Am auzit că vaca nu e bine. - Am trimis flori.
Și le-a mâncat? Touché!
Bună seara la toată lumea.
Nu mi-a spus nimeni că în seara asta ne îmbrăcăm elegant!
Atunci de ce ai venit ca proasta satului?
Cred că m-am agățat.
Lasă-mă să te ajut.
Doamne!
Panda? Ești iertat... înzecit.
Sarah Hurst, ți-o prezint pe soția mea, Larita Whittaker.
Doamne, îmi place cum sună.
Sarah... în sfârșit.
- Johnnie vorbește într-una despre tine. - Cât de enervant e pentru tine.
- Sper să devenim prietene. - Deja suntem. Felicitări.
Mi-ar plăcea și mie să fim prieteni.
Larita, fratele meu... - Dezagreabilul, Philip Hurst.
Încântat, scumpă doamnă.
Philip, mă însoțești?
Bineînțeles, micuțul meu cârnăcior.
Asta mi-a ascuțit apetitul. Intrăm în cameră?
Și toastăm pentru frumoasa mea mireasă.
Dacă știam că este o recepție de nuntă,
ne puteam înconjura de tafta!
Este precum înecul: destul de plăcut odată ce nu te mai zbați.
Deci, John, familia Laritei a putut să participe la nuntă?
Mai doriți varză, doamnă?
Sunt multe de făcut, Larita. Călărești, nu?
Bărci, mașini sau avioane?
- Cai, prostuțo. - Da, cai.
Cârmă proastă și frâne nesigure.
O să fur asta pentru Stirrup Cup!
- Stirrup ce? - Cup.
În fiecare noiembrie, familia lui Philip și a Sarei găzduiesc vânătoarea.
Așteaptă să-l cunoști pe tatăl lor, Lordul Hurst, e grozav.
- Și Lady Hurst? - A fost grozavă, până când... s-a oprit.
- S-a oprit din ce? - Din trăit.
Îmi pare rău să aud asta.
Între poliomielita tatălui și mânia lui Philip pentru vaci...
Putem să renunțăm la glumele astea?
Cred că îi mai lăsăm vulpii un an de trăit.
Fără vânătoare? D-na Winston mi-a dat șaua ei. Am și ceruit-o.
Împreună cu tatăl vostru am conspirat să îl facem pe John Regele vânătorii.
Oamenii vin de departe. E păcat să îi dezamăgim.
Foarte drăguț din partea ta, mamă.
Tu vânezi, sper, Larita?
Ipocriți, bârfitori sau animale fără apărare?
Bravo!
Nu ajungi cu ea la linia de start.
Avem alt contestatar conștiincios, tată.
Domnule maior, susții circul sau măcelul?
Susțin poziția lui Sheppard pentru pace.
Bravo ție. Și când începe măcelul?
După Teatrul Văduvelor de razboi, dar înainte de târg,
între expoziția de câini și vânătoare.
Nu uita senzaționalul. Dansul de Crăciun organizat de mama.
A comandat cele mai fine felinare japoneze.
- Din Japonia? - Nu, de la Fortnum & Mason's.
Da. Pregătește-te de vârtej, Larita.
Deja am rămas fără cuvinte.
- Nu o să rezist până la Crăciun. - Nu va fi nevoie.
Nu o să rezist până la micul dejun! Ce am mâncat în seara asta?
Preparatul ăla cu cocoloașe bej?
Da. Ăsta era cuvântul pe care îl căutam..."bej".
Nu am absolut nicio idee. Dar este specialitatea casei.
Un intrus! L-ai cunoscut pe omonimul meu? Este foarte bun la pat.
- Or să te audă. - Nu îmi pasă.
Mie da.
Știu că ai nevoie de căldură, dar te rog nu fuma.
Mama e clarvăzătoare în legătură cu chestiile astea.
Mă detestă, Johnnie.
Sunt un căutător de comori, dând buzna din lumea oportuniștilor.
Totuși, tatăl tău este interesant de studiat.
Un ironic discret. Îmi place asta la un bărbat.
Cu asta nu o să câștigi multe bile albe aici.
După armistițiu, tata nu a venit direct acasă.
A chefuit prin Franța și Italia, bând, având aventuri...
Mulți bărbați au făcut la fel... nu se puteau așeza la casa lor.
- De ce nu s-a dus după el? - Din mândrie.
Într-un final a ajuns acasă.
Este încă un subiect dureros. Încercăm să nu vorbim despre asta.
Decât în public.
Vezi tu, ea simte că a pierdut ceva.
Ceea ce înseamnă, bineînțeles, că a pierdut totul.
Exact. Războiul i-a furat toate așteptările.
Se uită la o femeie ca tine...
O prostituată în camera copiilor...
Delicioasă concubină...
cu urechile minunate...
nasul...
gâtul.
Aș putea...
să te mănânc.
După cină aia nici nu mă mir.
Sunt îndrăgostită de un băiat!
Doamne, mulțumesc că i-ai adus pe John și pe soția lui sănătoși acasă.
John!
- De ce Larita întârzie tot timpul? - Nu poți grăbi perfecțiunea.
- Edgar nu a întârziat niciodată la masă. - A ratat câteva în ultima vreme.
Bună dimineața. Ce face toată lumea?
Uite-o! Bună dimineața, iubito.
Ce ar dori doamna la micul dejun?
Cred că doamna ar prefera o scrumbie afumată.
- Dar nu ar mai fi la fel de distractiv. - Nu călărești cu noi?
Iubitule, cred că a venit timpul
ca eu și cu mama ta să avem o discuție privată, față în față.
- Doar noi, fetele. - Încântător.
Ce gând înspăimântător.
Două emisfere sub același acoperiș.
Noua Guinee, India, Argentina.
Chiar dacă nu am călătorit, lumea a venit la mine.
Te aștepți la o răceală?
Polenul. Dar dacă îmi țin respirația destul...
Ce ciudat.
De aceea ar trebui să ne cunoaștem mai bine.
- Și de unde să începem? - Să încep eu?
M-am născut în Detroit. Tatăl meu a lucrat la fabrica de oțel.
El a fost printre primii ispitiți de Henry Ford.
De aici iubirea pentru motoare?
Da, dar iubesc și animalele.
Sunt o fată de oraș. Eu duc puii la veterinar.
Nu poți fi mofturoasa de la viață, acum că locuiești la țară.
Lucru care nu mi l-am dorit niciodată.
Eram fericită cioplind nișe pe circuitul de curse
când am fost fermecată de cineva irezistibil.
Nu a fost niciodată intenția mea să mă recăsătoresc.
Înțeleg...
Pot să întreb?
Mort, din păcate. Fără copii.
Ce dezamăgită trebuie să fii.
Totuși, putea să te întrețină bine, nu?
Da, dar odată cu moartea lui, au existat niște costuri ascunse.
Dar mașina aceea frumoasă... Cu siguranță ai și alte venituri?
Aș fii fericită să discut despre resursele mele,
dar cred că ai fi puțin dezamăgită.
Mașina este singura mea sursă de venit.
Ceea ce înseamnă că este obligatoriu să locuim în Londra.
Dar ce va face John în oraș?
Va munci. Nu este ieșit din comun.
John a fost crescut la țară, Larita.
Unde va lucra?
La fabrica de cretă, poate? Sau la Sf. Martin în câmp?
Știu că nu este perfect, de aceea îți cer sfatul.
Deci, te rog, cum aș putea să fac ăsta plăcut pentru toată lumea?
Păi... pe vreme de război lași capul jos
și încerci să te integrezi cât de bine poți.
- Deci este un război? - Nu, nu neapărat.
Mimosa australiană. Superbă.
Și apoi trupele britanice au deschis focul... ce urât!
- Cum a mers, mamă? - Minunat!
Minunat.
Mulțumesc pentru invitație!
Este Lord Hurst!
Mă tem că se strâng nori de furtună, d-nă Whit.
Nu mai fi drăguț, tată.
- Ăsta este viitorul! - Cheie!
Tată, permite-mi să-ți fac cunoștință cu noul șofer al lui Panda.
- Încântătoarea La-La-Larita. - Ai grijă, Philip.
Fiul meu este dispus la născociri, dar cu această ocazie
văd că a fost perfect sincer, d-nă Whittaker.
Da, așa e. Suntem două acum.
Nu mai este deficit de inteligență ~wit~.
OK, uitați-vă! Vă ofer, viitorul!
În regulă, John. Poți să o iei la o plimbare.
Alergiile astea. Se umflă ca un pește.
Îți vine să o strângi în brațe până explodează.
Lucrând la o spălătorie de mașini
S-ar putea să nu te îmbogățești niciodată
Dar lasă-mă să-ți spun, e mai bine decât să sapi la un canal
Să lucrezi la o spălătorie de mașini!
Să lucrezi la o spălătorie de mașini, omule
Haide, cântă-mi
E mai bine decât să sapi la un șanț...
Stăpâna este puțin fericită săptămâna asta.
Sunatul ăsta nenorocit mă omoară.
Îmi place de noua d-na Whit. Îmi aduce aminte de cea bătrână înainte de război.
E ceva mai rezonabilă. Se vede că și-a ținut singură gospodăria.
Taci din gură!
Bună dimineața, Furber, Jackson, Millie, și?
Bucătar, nu te pot striga așa. Numele tău?
Beatrice.
În regulă... E Doris. Îmi cer scuze, doamnă.
Întotdeauna am vrut să mă cheme Beatrice.
Beatrice, te superi dacă îmi gătesc singură dimineața?
Mă tem că mă trezesc din ce în ce mai târziu.
Cum doriți, d-nă Whit.
Ideea clopoțelului?
Când sun, voi veniți la mine, nu invers!
Larita. Putem vorbi puțin?
Vino!
Vrei te rog să te abții să stai la taifas cu angajații?
Muncesc mult ca să încerc să țin această echipă pestriță împreună.
Am avut o cameristă grozavă franțuzoaica în Paris. Poate ar trebui să o chem?
Mulțumesc, nu...
Prefer să păstrez limba engleză ca limbă de bază între servitori.
Aici erai.
Joacă cineva tenis?
Da. Tu!
John, Shackleton nu ar lăsa nici măcar un câine afară astăzi!
Ceața s-a ridicat, iar Whittakers nu joacă iarna.
Du-te tu, dragă. Eu o să mă distrez cu mine însămi.
Nu, serios. Sunt foarte amuzantă.
John! Îngheți aici afară!
Ziua întâi a turneului "Antarctic". D-ul Whittaker la serviciu.
- Încurcătură din prima! - Egalitate.
Plătesc pentru perechea ta de "egalități" și ridic miza cu zece.
Titanicul ar fi putut lovi asta!
Sarah, ești o rușine pentru numele familiei. O să pun să fii omorâtă.
Dumnezeule! Ce este în neregulă cu tine? Nu! Oprește-te acum!
- Trebuie să vă opriți! Ascultați! - Aruncă în bufonul de pe teren!
- Frumos rever! - La rever te-ai referit?
Laurel și Hardy au intrat pe teren. Fetele s-au aliniat.
D-șoara Hilda Whittaker arată provocator fără punga de mâncare și căpăstru!
Raiul unei femei...
Este absolut minunată.
Stricată, fără luciu și complet nefolositoare.
Lucruri care garantat o țin pe soția mea în golf.
Pot?
Dacă nu te deranjează să te murdărești pe mâini.
În Detroit, ce ne lipsește ca mizerie, avem murdărie.
Primul tău soț era din aceste locuri?
Ei bine, se răspândește vorba.
- Unde este acum? - Mort.
Cancer.
Era mult mai în vârstă ca mine.
Mi-am petrecut ceva timp făcând pe văduva, dar negrul mă face să par mai slabă.
- Să înțeleg că nu ai ținut la el? - Am ținut prea mult.
Viața a fost o experiență neplăcută pentru el, eu...
Aș fi o mincinoasă să spun că nu am fost bucuroasă când a scăpat de chinuri.
Dumnezeu este un comic care interpretează pentru un public
căruia îi este prea frică că să râdă.
- Când ai fost ultima dată în Franța? - Imediat după război.
Într-o recunoaștere personală a locurilor,
încercând să stabilesc pentru ce anume au murit toți acei tineri bravi.
Aparent, sunt romanticul generației pierdute.
Ce ai pierdut?
Nu sunt sigur.
Bună... bună.
Cine este micuțul...? Cine este un micuț cârnăcior?
În genunchi te rog să vii să joci cu mine.
Johnnie, dragă, știi cât de mult te iubesc,
așa că încearcă te rog să iei asta cât mai ușor posibil.
Îmi iau o mitralieră și îi culc la pământ pe toți cei în familia ta.
Asta este puțin dezamăgitor. Credeam că măcar tu și cu tata vă înțelegeți bine.
Da, aș putea să-l cruț pe el.
Dar este îngrozitor de descurajator. Nu avem niciun pic de intimitate aici.
Nu am avut niciodată nevoie de intimitate. Asta este casa mea.
Nu este a mea. Și vreau foarte mult una.
Suntem singuri, nu ne supraveghează nimeni
Lumea întreagă este adormită, să ne facem de cap
Sincronizarea este totul, mica brută!
Vino măcar să fii arbitru. Philip întreabă de tine.
Dacă știam că joci tenis, nu aș fi semnat niciodată certificatul de căsătorie!
Nu este o zi prea rea pentru asta.
Pentru citit.
Logodnicul meu, Edgar, se ascundea mereu în spatele cărților.
Este nevoie de tine pe terenul de tenis. John tocmai a întrebat de tine.
Vrei să vezi o fotografie a lui... a lui Edgar?
Poppy!
- Asta este Enrico Caruso. - Care este mort, știu asta...
Dar dacă ignori nasul și gura...
și urechile... este o asemănare uimitoare.
Nu am nicio fotografie a lui Edgar.
Ei bine... nu trebuie să te rețin.
Nu, nu. Desigur. Abia aștept să mă înfund într-o carte bună.
Poppy!
- Nu ai văzut bestia, nu? - Câinele?
Nu. Nu l-am văzut.
Poppy!
Sărmana, sărmana Poppy. Îmi pare foarte rău.
Larita!
Am fost trimisă să te bat la cap. Te rog, te rog ajută-ne să jucăm la dublu.
Hilda, nu pot. Mă pricep doar la cocktailurile dintre seturi.
- Acum suntem între seturi. - Nu mă vrei pe teren.
Philip! Ia-l pe el.
Poppy!
- Ce faci? - Citesc.
"Sodoma și Gomorrah: o Poveste Biblica".
Cine ți-a dat mizeria asta?
Du-te și găsește câinele! Larita!
Te rog abține-te din a îi mai da fiicei mele literatură pornografică.
Da, da, desigur.
Și v-am înscris pe tine și pe Hilda
să dansați dansul lebedei muribunde pentru teatrul văduvelor de război.
Suntem foarte puțini.
Cu plăcere. Orice ca să ajut.
Ai văzut câinele?
Nu. Nu de curând.
Probabil stă la soare, ca toți ceilalți.
Poppy!
Furber!
Dvs, erați, d-nă. Îmi pare rău. Pot să vă aduc ceva?
- O lopată. - O lopată. Desigur.
Du-te și adu-i lui Philip o băutură.
- Philip. Arăți atât de... atât de... - Suspansul mă ucide.
Poppy!
- Scuze. - Este în regulă.
Fratele tău este un mare caraghios.
- Unde se ascunde frumoasa noastră? - În spatele vreunei cărți, cred.
Aș vrea să nu mai stea atât în casă.
Unii ar ucide să stea în casa cu Larita.
Ea nu este la fel ca noi.
Totuși, este supărător.
Tu ești o amică bună, întotdeauna gata pentru orice.
Nu am frumusețea, farmecul sau inteligența lui Lari.
Este inteligentă, nu-i așa?
Inteligentă și... plictisită.
Nu înțeleg. Eu nu sunt plictisit, tu nu ești plictisită, nimeni altcineva nu mai este.
Tatăl tău este, foarte plictisit.
Tata s-a născut plictisit.
Dacă ar face un efort să ne facă pe plac.
Nu te mai chinui singur, Panda.
Ai făcut-o să joace șarade aseară. Ce altceva mai vrei?
John! John?
Să fiu sincer, nu mi-a plăcut niciodată. Arțăgoasă, energică, nemernică mică...
Nici mie nu mi-a plăcut câinele.
Sărmana Poppy. Victimă de război.
Pot să fiu îndrăzneț, d-nă?
Oamenii ăștia călăresc caii. Mulți cai.
Ar fi avantajos să faceți la fel.
Și eu care credeam că Detroitul era un oraș dur...
Calul tău a rămas fără benzină?
John, nu îi face rău.
Nici pe departe. Urmează o vânătoare. Micuța asta are nevoie de un avans.
Haide... fugi!
Avem multe de învățat unul despre altul.
Autobiografia mea. Pârâul este limita proprietății lui Sarah.
Mama întotdeauna și-a imaginat că ne putem uni forțele să invadăm Surrey.
Ce este cu soldații ăia acolo?
Este Davis, angajatul Lordului Hurst. Și acolo este Lordul Hurst...
Urmat îndeaproape de soacra mea.
Mă întreb la ce naiba se uită?
Ai dezamăgit-o că nu te-ai însurat cu Sarah?
Desigur că nu. Ne-am văzut unul pe celălalt dezbrăcați de la un an.
Ea face parte din... decor.
Poți să mai suporți încă puțin, nu?
Cât de mult înseamnă "puțin"? Și nu spune din nou 2 săptămâni.
Ei bine, este teatrul văduvelor de război, spectacolul de ziua meseriașului...
vânătoarea.
- Slujba funerară... - Ce slujbă funerară?
Prieteni, ne-am adunat astăzi aici
în amintirea prietenei noastre care ne lipsește, Poppy.
Poppy...
Oriunde ai fi ales să te stabilești,
ne rugăm să îți fie bine.
Ne rugăm să fi ajuns într-un loc mai bun.
Păcat că nu știm exact unde este acel loc...
Acum, un citat din Emily Dickinson, "Queen of Mirth.
"Pentru că nu am putut opri moartea, s-a oprit ea pentru mine.
"Căruța ei care era doar pentru noi și imortalitate."
Poate căruța nu a oprit și Poppy a fost strivită.
Luată de pe drum și pusă în cârnați...
Hilda!
Mulțumesc, d-le Gribble.
Acum, d-nelor și d-lor, băieți și fete,
priviți-i pe reverendul Burton și pe Marion Whittaker
în timp ce caută foarfeca în "Samson and Delilah".
Aud sforăitul soțului meu!
Ce naiba a pățit Delilah? Arată ca un ciorap plin cu portocale.
O să mă furișez în vârful picioarelor și am să-l eliberez de uriașii polipi.
- Cât de ilar! - Trebuia să fie o tragedie!
Atunci ai reușit mai mult decât credeai în visele tale.
Tatăl tău se pare că are un fan.
Nu te mira prea mult. Ea a fost de un absolut ajutor în ultimele luni ale mamei.
Uneori mă întreb unde ar fi unul fără celălalt.
Polipii mei mari au nevoie de îngrijiri.
Eu nu aș râde de artiști, micuța mea lebădă pe moarte. Tu urmezi.
Mamă, îmi încurajez fetele să facă ceva mai contemporan.
Hilda și cu mine se pare că avem talent la can-can.
Can-canul tradițional, dansat fără lenjerie?
- Philip! - Orice pentru tine, Philip.
Da, orice.
Asta va strânge mai mulți bani pentru văduvele de război.
- Eu îmi dublez donația. - Pinkie...
Pregătiți-vă, domnilor!
Tocmai de la Paris,
v-o prezint pe d-șoara Hilda Whittaker
și, la prima ei apariție, d-na John Whittaker
dansând "Can-Can"!
Ai... Ai văzut?
Este imaginația mea, sau fiica ta dansează fără lenjerie?
Bravo!
- Nu este vina lui Lari. - Dar a spus că este tradițional!
Philip a spus asta, nu Larita. Și a fost o glumă.
Toată lumea a înțeles asta, cu excepția prostuței de aici!
Hilda nu are atâta experiență de viață ca soția ta, John. Nimeni nu are.
Dacă tu nu ești pregătit să ai o discuție serioasă cu ea, atunci voi discuta eu cu ea.
Nu fii ridicolă. Ai să-ți pierzi un deget.
Lordul Hurst nu o să îmi mai vorbească niciodată.
Prostii. V-am văzut pe câmp.
Pregăteam terenul pentru vânătoare!
Sunt complet umilită! Nu am să-mi mai găsesc un soț acum!
După seara asta, m-aș fi gândit că vor face coadă în josul străzii.
O urăsc! O urăsc, o urăsc!
Prezentarea a fost senzațională, d-nă John.
Este imaginația mea, sau tacâmurile scot un sunet mai înăbușit în seara asta?
Nu știu de câte ori trebuie să mai spun asta, Hilda. Îmi pare rău.
- Este ușor pentru tine să spui. - Este surprinzător de greu ca să fie ușor.
- Zâmbești, Jim. - Doamne ferește, s-ar putea schimba vremea.
Hilda, dacă aș fi bănuit că ai să mă iei în serios...
Ai fi putut să faci un efort să te bucuri mai puțin de asta.
Eu aveam lenjeria pe mine. Eu mă distram foarte bine.
Nu este corect! Tu ai doi soți, iar eu nu am niciunul.
- Tehnic, am doar unul. - Dar ai avut doi.
Am avut și doi pantofi și este mult mai practic.
Îndrăznesc să spun că ai purtat mai mulți decât atât...
John...
Marion, primul soț al Laritei a murit de cancer. Nu mai fii așa rea.
Haide, John, sunt sigură că Marion poate aprecia durerea
de a vedea persoana iubită alunecându-i printre degete.
Este scandalos din partea ei!
Ați trebui să auziți ce se spune despre ea în sat.
Ei bine, să terminăm cu răutățile, bine?
Este adevărat că ai avut atât de mulți iubiți pe cât se spune?
Desigur că nu este adevărat, d-nă Whittaker.
Niciunul dintre ei nu m-a iubit cu adevărat...
Asta nu era necesar. Realizez că a fost o glumă, dar totuși...
- M-ai aruncat lupilor înăuntru acolo. - Marion cu greu poate fi un lup.
În regulă, m-ai aruncat șoarecilor de câmp. Oricum ar fi, m-ai abandonat.
Surorile tale ar trebui să fie legate.
Legate? Hilda a luat-o razna odată și era cât pe ce să fie internată.
Iar sărmana Marion... dacă Edgar trece pe aici după puțin zahăr,
mamă pune să îi fie gravat numele în cripta familiei.
- Îmi pare rău, dar e cu adevărat amuzant. - Ilar!
Bine ați venit la circ.
Faceți cunoștință cu locatarul care se poate îndoi chiar și mai mult.
Atunci oprește-te. Fii tu însăți. Lasă-i să trăiască sub vraja ta.
Fă magia aia pe care o faci foarte bine...
Ai dreptate, desigur. Sunt o ipocrită, pretinzând a fi cineva care nu sunt.
Cu atât mai mult cu cât nu funcționează.
Ce naiba a dezgropat câinele ăla?
Pilot, ce ai acolo?
Cum de nu ne-ai spus?
Marion, a fost un accident. Merg pe o gheață subțire aici
și cred că m-am panicat. Încă o dată, îmi pare foarte, foarte rău.
Cum ai putut să faci asta? Cum ai putut?
Cred că și-a îndoit genunchii și și-a coborât greutatea pe Chihuahua de sub ea.
Marion, te rog.
John, ai avut vreo legătură cu asta?
Nu. Nu. Am fost singura infractoare a morții lui Poppy.
De atunci am fost copleșită de vină.
Vă rog, vă rog, lăsați-mă să vă cumpăr un câine nou.
Poate îți poți cumpăra pe cei dragi în America,
dar nu poți face asta în Marea Britanie.
Regretabil.
Ai putea cel puțin să arăți că ai remușcări.
Sunt plină de remușcări. Refuz doar să joc teatru
ca să vă conving de sinceritatea mea.
Nu așa am fost făcută. Îmi pare rău.
Nu mă pot schimba.
Nici pentru voi... și nici pentru nimeni.
Și nu aș vrea-o altfel. Așa că...
- D-nă, câinele. - Stai departe! În spate!
Am știut din secunda în care am văzut-o. Este o criminală.
S-a așezat pe biata Poppy intenționat.
Nu fii ridicolă. Desigur că nu.
Fratele meu s-a căsătorit cu o criminală de câini. Ea ar trebui să fie terminată.
Să i se intenteze un proces de divorț.
Dumnezeu nu aprobă divorțul.
Dumnezeu este atotputernic, Marion. Poate aproba orice dorește.
Cu cât se vor mută mai repede, cu atât va fi mai bine.
Se mută? John nu pleacă nicăieri.
Privește și învață.
Este nedrept. De ce nu pot avea și eu o cameră ca asta?
Aș putea muri de invidie!
Ca să lăsăm în spate acest tragic accident,
am aranjat special pentru voi aceste camere, nu-i așa, Jim?
Da. Soția mea ar vrea ca voi să vă odihniți în liniște.
Chiar am pus să fie coborât din mansardă un vechi prieten de al lui Johnnie.
"Bătrânul Credincios Care Așteaptă Întoarcerea Stăpânului Său".
Obișnuiam să dorm sub tabloul ăla.
Este foarte reconfortant, sunt sigură, dar suntem așteptați înapoi în Mayfair.
Dar astea sunt cele mai mari încăperi din casă.
Nu o să găsiți nimic asemănător în Londra.
- Are dreptate. - Întotdeauna are.
Câteodată nu știu de ce umbli fără rost prin casă.
Și să pierd toată distracția?
Bucătarul ar vrea să vă informeze, d-nă Whittaker, ca pasărea este umplută.
Ce pasăre?
Joia se mănâncă cartofi cu varză. Nu am făcut nicio schimbare.
Am făcut eu!
Ca o apreciere a înțelegerii voastre și pentru acel pat dublu minunat.
O să ne gândim la voi de fiecare dată când o să-l folosim.
- Ce anume sărbătorim? - Ziua Recunoștinței.
Recunoștință pentru ce?
Anihilarea unei întregi rase a indienilor nativi.
O uniune a două mari culturi.
- Exact ca asta. - Cât de transcontinental...
- Nu pot crede că ai intrat în bucătărie. - Beatrice s-a opus mult.
- Dar tehnic, o depășesc ca rang. - Cine este Beatrice?
Bucătăreasa voastră.
Acum ajutorul meu de bucătar, de vreme ce sunt calificată ca bucătar șef.
Asta este o diplomă.
Furber... poți să duci legumele la bucătărie și să-i spui bucătarului să le gătească?
Nu, Furber, mulțumesc. Cred că îmi voi surprinde aparatul digestiv.
Mamă, dacă nu te superi, cred că o să-mi mănânc mâncarea până nu se răcește.
Furber, m-am răzgândit, adu-o înapoi!
Și eu.
Da!
Uite un sfat, Hilda.
O cale sigură de a ajunge la inima unui bărbat e prin stomacul lui. Ori a mamei lui.
Larita, uite, am găsit o altă asemănare cu Edgar.
- Marion, asta este Fatty Arbuckle. - Care este în închisoare, știu asta.
Dar dacă îi mai subțiezi obrajii și îi pui o porțiune de chelie,
este o asemănare uimitoare...
Edgar este plecat într-o excursie peste iaz,
plantând ovăz sau alte plante agricole.
- Este bună, recunosc asta. - Cred că exagerezi.
Lari? Lari!
Nu și vaza! Nu și vaza!
"Strângând mugurii florilor și trandafirii
în mâinile brațele lui puternice,
"laleaua lui tare și umedă a explodat, dându-i ei râuri de încântare..."
Larita?
Un cadou de Crăciun timpuriu...
- Pentru tine, iubitule. - Mă amețește.
Ei bine, este... este...
- Este magnific. - Este monstruos!
Eu sunt. Am pozat pentru un tânăr spaniol. Nu îl adorați?
Foarte expresiv, iubito, dar nu te văd în tablou.
Poți să vezi tot restul!
Chiar te-ai dezbrăcat în fața unui străin?
Nu fii prostuță, Marion, desigur că s-a dezbrăcat.
Cred că este o blasfemie.
Ca să fiu sincer, Lari,
nu sunt sigur dacă pot fi de acord să fii dezbrăcată. Știi, fără... fără mine.
Extraordinar.
Ce anume sper să realizezi?
Încerc doar să mă integrez... mamă.
Minunat! Ei bine, atunci vei călări alături de noi la vânătoare, nu-i așa?
Aș putea fi convinsă dacă tabloul rămâne.
- Vânătoare. - Tablou.
Vânătoare!
Foarte bine.
Vânătoare.
Priveliște, bine te-am găsit.
Salut tuturor. Mă bucur să te văd. Richard.
Bună dimineața, Jim! După generații de starturi false,
am reușit în sfârșit să ne unim cavaleria.
Felicitări. O uniune ce are ca urmare un ușor avantaj.
O să fii în regulă, îți promit.
Amintește-ți, imediat cum ai prins privirea lui Holborough,
flirtează într-un mod scandalos.
Dar Warwick Holborough are niște urechi precum cupele Cambridge!
Și Philip este premiul. Acum, dacă vrei să ai atenția unui bărbat... ignoră-l.
Warwick Înaripatul și Degete Cârnați?
Ce cuplu frumos. Or să aibă cățeluși, nu copii.
Stai... trebuie să-ți spun ceva.
Te văd... te irosești aici.
Când o să vină vremea... dă-mi un telefon.
Dacă ți-aș putea găsi gâtul, Philip, ți l-aș suci.
- Larita îi face ochi dulci lui Philip. - Este ca o plantă carnivoră!
- Îl vrea numai pentru ea. - Nu este interesată de Philip.
- Nimeni nu este interesată de Philip. - Eu sunt!
Urcă-te în șa, Larita.
Dacă nu vă deranjează, d-nă Whittaker, aș vrea să dau un mic avans vulpii.
Lari, urcă-te pe ponei, te rog.
Exact cum credeam...
D-nă Whittaker, am spus că mă voi urca în șa și întotdeauna mă țin de cuvânt.
Ce?!
- Ce face? - O tură a victoriei după cum par lucrurile.
Este ceva sălbatic la copila aia care este foarte contagios.
Ei bine, a promis că se va urca în șa.
D-șoară Hilda, un telefon de la New York.
Unchiule George?
Slavă Domnului, o voce prietenoasă.
Da, și este un absolut coșmar.
Serios?
Cât de senzual...
Intră.
Mamă?
Aș vrea să-mi cer scuze pentru astăzi.
Nu este necesar.
În apărarea ei, Larita nu a făcut niciun secret că dezaprobă sporturile sângerase.
Și s-a urcat în șa așa cum a promis.
Ei bine, trebuie să îi recunoaștem imaginația cu care își ține promisiunile.
Cred că ești foarte mândru de ea.
Mamă, cred...
Cred că poate eu și cu Larita ar trebui să plecăm.
Da, înțeleg. Foarte bine.
Simte-te liber să treci pe aici ori de câte ori ai chef.
- Pleacă, distracție plăcută. - Nu fii așa.
Îmi pare rău, dragule. Mama nu a fost destul de amabilă?
Poftim, ia astea, poate îți vor ajunge să te duci până la Constantinopol!
- Și asta... până la Casablanca. - Mamă, oprește-te!
Nu. Tu să te oprești!
Nu mai fii atât de naiv!
Banii s-au dus, John.
Nu a mai rămas nimic.
Singurul lucru care stă între această familie și faliment
sunt topografii din terenul din spate.
Lordul Hurst se oferă să cumpere 400 de acrii ca să țină departe creditorii.
Este moștenirea ta, John Whittaker... iar eu o vând.
- Nu am știut. - Nu... Nu, nu ai știut.
Tu ar fi trebuit să preiei conducerea proprietății, să-ți asumi responsabilitățile
dar tu, inexplicabil, te-ai arătat dezinteresat.
Eu mă lupt de ani de zile cu un bărbat căruia nu îi pasă,
așteptând ca tu să pășești în față.
Nu. Pleacă doar.
Du-te în Alger cu șoferul tău de curse de mașini.
Sunt prea obosită ca să îmi mai pese!
Nu este chiar surprinzător, John. Uită-te la teren.
- Mama ta este foarte practică. - În ce sens?
Tu nu te mai întorci. Tatăl tău s-a mutat de zeci de ani.
Philip nu o să se însoare cu Hilda. Nimeni nu o să o ia pe Marion de soție.
Împărțind terenul și vânzându-l unui vecin, este o soluție elegantă.
Cumva dură.
Am avut și eu parte de vânzarea trecutului meu,
și este o licitație a inocenței, care nu este nici amuzantă și nici frumoasă,
dar este realistă, ceva la care mama ta excelează.
Dar este responsabilitatea mea.
Dumnezeule, cum am putut fi atât de orb?
Flori iarna! Cum reușești?
Este un amestec controlat de pasiune, persistență și bălegar.
Speram să o pot vedea pe tânăra mireasă.
Soția lui John o alergie foarte capricioasă.
- Alergie la ce? - La flori, Emma. Poți crede asta?
Este o alegere ciudată pentru a fi soția unui tip de prin părțile astea.
Va trebui să faci să meargă între John și Sarah.
Va fi ca pe timpuri.
Când tu zâmbești, întreaga lume zâmbește...
Ce este cu ochii ăștia triști?
Sarah, am vrut mereu să te întreb ceva, dar n-am avut curajul.
Ei bine, atunci nu mă întreba.
Crezi că m-am purtat ca un nesimțit când m-am căsătorit cu Larita fără să-ți spun?
Nu, desigur că nu.
Ai profitat de ocazie și te-ai însurat din dragoste. Te respect pentru asta.
Dacă ne-am fi căsătorit noi, ar fi fost din prietenie și pentru avantaje.
- Așa ar fi fost? - Da!
Ne știm mult prea bine.
Vreau ca căsnicia mea să fie emoționantă,
romantică, cu scrisori pasionale de dragoste.
- Puteam să-ți scriu scrisori de dragoste. - Ei bine, nu ai făcut-o, nu?
Dar tot te-am iubit.
John, oprește-te.
Este foarte diferit de bărbatul pe care l-am cunoscut în Franța.
Băiatul. Același, dulce băiat.
Este adevărat ce a spus? Chiar vindeți terenul?
Ca să fiu sincer, nu am nici cea mai vagă idee.
Dar este căminul tău, este comunitatea ta.
Nu contează asta?
Nu.
Ești o figură.
Ai observat câți de puțini bărbați de vârsta mea sunt în satul ăsta?
Acum 14 ani, toți ne-am înrolat.
Ne-am înrolat toți împreună.
Fratele meu, prietenii, angajații...
Au căzut toți pe front în marele război.
Credeam că îi țin pe maiori în siguranță, la birouri.
Promovarea pentru supraviețuire.
Ca și căpitan, era treaba mea să îi scot pe toți din tranșee.
În primele patru minute ale primului nostru atac...
au murit 20.000 de oameni.
În Thorverton, puțin mai departe...
ei staționau în Morocco.
Căpitanul lor i-a adus pe toți înapoi acasă.
Eu nu am adus niciun om înapoi.
Întregul sat a murit.
Cred că mai este un licăr de viață în tine.
Ei bine, dacă este, nu are timp pentru cimitire de animale de companie
și pentru felinare japoneze.
- De ce te-ai întors? - Nu am avut de ales.
Bună ziua, doamnă. Ce doriți?
A venit după tine?
De ce minciuna?
A crezut că să "rătăcesc prin casă" sună mai bine.
Ca să fiu sincer, nu îmi mai păsa.
Urăsc noile jocuri. Sunt prea multe bile, nu pot băga niciuna.
- "Bagă" niște gin, Degete Cârnați! - Nu am să câștig niciodată.
Foarte bine!
Nu sta acolo. Vino să mă ajuți. Haide, Pops.
În regulă, d-șoară, așteaptă.
În regulă, faceți loc, copii.
Pot?
Speram să putem vorbi.
Subliniem plusul de astăzi, nu mă pot concentra la altceva.
Desigur... desigur.
Știu că ești sub un stres considerabil...
În legătură cu ce?
Cu oferta Lordului Hurst de a-ți cumpăra o parte din proprietate.
Agentul imobiliar cu care tratez în Londra, e de asemenea specialist în subdiviziuni.
Poate te-ar putea ajuta să obții un preț mai bun.
Mulțumesc, dar chiar nu te privește.
Desigur că mă privește. Sunt o membră a acestei familii acum și aș vrea să ajut.
Asta este interpretarea ta a cuvântului "Ajutor", nu?
Să împarți proprietatea și să o vinzi celui care oferă mai mult?
Venind dintr-o țară care nu este mai veche decât scaunul pe care stai,
pare o soluție foarte practică.
Uiți doar șapte generații de oameni
care s-au devotat întreaga viață cultivării acestui pământ.
Să facă altcineva asta. Cu o mașină.
Cine te crezi?
Fâțâindu-te cu soluțiile tale practice ca o pisică în călduri.
Dacă chiar vrei să fii de ajutor, Larita,
cred că știi ce trebuie.
Sigur...
Cred că este timpul să vă arate un expert cum se joacă jocul acesta.
Aveți grijă...
Bravo!
Ce sportivă bună, trebuie să spun. Vă puteți imagina? Fantastic!
Lari, mă faci să fiu confuz.
- Mă simt închisă. - Nu înțeleg.
Este vorba de casa asta! Are aerul unui destin tragic care atârnă deasupra ei.
Abia îi mai pot suporta apăsarea.
Soluția este să plecăm din nou în străinătate.
Nu încă. Asta este viața mea, acum, știi asta.
- Și ce rol am eu în ea? - Trebuie să vorbești atât de tare?
Sigur că da! Sunt americancă.
Care este rostul acestei cerți? Nu duce nicăieri.
Nu se știe niciodată. Ar putea duce la un sfârșit firesc.
Asta îți dorești?
Dar tu?
Nu!
Vreau doar pace și liniște.
Ești mult prea tânăr ca să faci asemenea remarci.
Nu am ce face în privința vârstei...
bunico.
Uite, îmi pare rău că te-am lăsat atât de mult timp singură. Serios, îmi pare rău.
Bine. Atunci să facem ceva în legătură cu asta.
De ce mergem atât de repede?
Fiorul evadării!
Arăți foarte enigmatică astăzi. Cea mai enigmatică de aici.
Un bănuț pentru gândurile tale?
Mi-e teamă că costă mai mult decât un bănuț, Pinkie.
Nu cred că îmi pot permite petrecerea anul acesta.
- Dar felinarele japoneze! - Nu, s-a anulat.
A trebuit să aleg, felinarele japoneze sau camerista.
Nu scapi atât de ușor, draga mea. Oferta mea cu pivnița și cu angajații rămâne valabilă.
Nu ar fi Crăciunul fără tine.
Asta este prima porție de claritate pe care am avut-o de când am venit.
De ce nu putem trăi momente ca astea pentru totdeauna?
De ce?
Pentru că ai încetat să mă iubești, dragul meu!
Cum poți spune asta?
Am deschis doar gura și cuvintele mi-au ieșit singure.
Atunci să o luăm de la început.
Sunt multe lucruri pe care trebuie să ți le spun despre mine. Lucruri grave.
Nu îmi pasă.
Îmi pasă mie.
Nu contează. Am absolută încredere în tine.
Haide.
Împușcat!
John!
Mare încurcătură.
Nu mă pot hotărî ce este mai rău, că a trebuit să vă strecurați afară
ca să aveți puțină intimitate, sau că ați fost prinși de către Veronica.
Cine este Veronica?
Eu sunt. Este numele meu.
- Nu văd ce e de râs în asta! - Nu, dragă, ai dreptate.
Cu siguranță pot vedea serioase implicații. Nu este o chestiune de râs.
Este doar o chestiune de râs.
Expunerea indecentă este ilegală. Chiar și în America.
Da, da...
Ai dreptate. Și ne pare foarte, foarte rău. Nu-i așa?
- Nu, mie nu îmi pare. El este soțul meu. - Și asta este casa mea!
Poate este timpul ca ei să zboare din cuib?
Cu siguranță nu. Vor rămâne să suporte rușinea asta.
Iar tu poți să îți scoți tabloul ăla dezgustător din casa mea!
Nu avem nevoie să ni se reamintească de virtutea ta ușoară!
- Emoționat, Furber? - Copleșit, d-le.
- D-șoară Hilda... - Unchiul George... Exploziv!
Furber, recunosc asta, este asparagus.
Corect, doamnă.
- Îmi este milă de sărmanul Panda. - Ce mai este acum?
Citește! "The Detroit News". Unchiul George este un super detectiv!
Colecționarea de ziare vechi este ultimul refugiu al unui om plictisitor.
Plictisitor? Departe de asta. A fost un scandal!
Nu este așa... d-nă Morley?
D-na Tom Morley din Detroit, Michigan.
Nu fii ridicolă, Hilda.
Ei bine, cred că ar trebui să-mi termin mâncarea înainte să se răcească.
- Salată? - Sunt sincer șocată!
Nu mulțumesc, întotdeauna sfârșesc prin a o mânca.
Am fost înșelați!
- În special oțetul ăla. - Pedeapsa Iadului!
Maioneza este foarte grea.
Vrei să încetezi imediat cu acest comportament insultător?
Niciodată nu mi-a plăcut fotografia aia.
Din tot ceea ce puteam să mă aștept vreodată,
nu putea să mă pregătească nimic pentru asta.
- Pentru ce? - A fost acuzată de crimă.
- Am fost achitată. - Și asta este o consolare?
- V-am spus că soțul meu a murit. - Da, dar nu ne-ai spus cum, nu-i așa?
John știe despre asta?
- Înțeleg... - Nu ne privește pe noi.
Tată! Serios!
Da, după cât a muncit Hilda ca să afle asta.
De fapt, mă duc afară la o țigară. Vrei să mă însoțești?
Mulțumesc, Jim. Sigur că vreau.
Nu ești îngrijorat?
Haita se apropie.
Această femeie a profitat de fiul nostru!
Nu s-ar fi căsătorit cu ea dacă ar fi știut adevărul.
- Știi asta, nu-i așa? - Ai fi preferat să avem o aventură?
- Cred că ar fi fost mai potrivit! - Mamă!
- Din păcate, sunt de acord cu tine! - Este ușor să vorbești așa acum.
Nu este ușor, mi se rupe inima. Îl iubesc pe John, dar nu este o dragoste oarbă.
Marion, sunetul indică dispreț sau astm?
Nu ne poți trata așa, d-nă Morley.
Asta faci tu. Copilă, ești o prostuță mai mare decât pari.
Larita este genul tău, nu-i așa, tată?
Asta este cel mai drăguț lucru pe care l-a spus vreunul dintre voi vreodată.
Bună, mergem la un picnic?
John... cred că soția ta ar trebui să-ți dezvăluie asta. Nu-i așa, Larita?
Înainte să ne cunoaștem...
am fost implicată într-un proces legat de moartea soțului meu.
A fost urât și stresant,
dar, deoarece am fost găsită nevinovată,
nu m-am gândit că era necesar să te încarc cu detalii.
Nevinovată?
A fost responsabilă pentru sinuciderea unei persoane!
Verdictul a fost sinucidere, dar nu acolo a fost începutul.
Am crezut că a murit de cancer.
Avea cancer...
Dar era îngrozitor de bolnav.
Dacă l-ai fi cunoscut, ai fi înțeles cât de ușor de iertat a fost asta.
- Nu este ca și cum l-ar fi otrăvit ea. - Asta crede toată lumea.
- Este o Văduvă Neagră. - Mi-e milă de tine, Marion.
Serios? Ei bine, nu am să te las!
Bine, asta este! Aveți un dans de organizat, vă sugerez să vă ocupați de asta!
Acum!
Hilda! Haide, înăuntru!
John...
Plângi pentru că ești supărată, sau pentru că îți este rușine?
Niciuna, nici alta.
Venirea aici a fost cea mai demoralizatoare experiență din viața mea.
De ce nu mi-ai spus?
Am vrut, dar totul s-a întâmplat prea repede.
Nu este suficient.
Am încercat să-ți spun, de câteva ori.
Dar tu aveai încredere în mine..."absolut".
Ai văzut astăzi pe câmp acele ipocrite imbecile ce au făcut din asta.
Te rog amintește-ți că sunt familia mea.
Nu ar fi trebuit să mă gândesc la ele deloc dacă nu erau.
Totuși... trebuia să îmi fi spus.
Tu trebuia să mă fi iubit mai mult.
Nu te pot iubi mai mult.
Trebuia să mă fi iubit mai puternic.
Nu te înțeleg, Larita.
Nu te înțeleg deloc.
1... 2... 3... Ai numai picioare stângi?
Să dansez cu tine este de parcă aș încerca să mut un pian.
Mă întreb cu ce va fi îmbrăcată americanca.
Sau pe cine va otrăvi!
Îți plac plimbările lungi, sub clar de lună?
Doar făcute de persoanele care mă enervează.
Mă ai atunci doar pentru tine. Larita este sus cu o durere de cap.
Și ce prostuță, te rog spune-mi, i-a cauzat-o?
- Ar trebui să mergi să vezi ce face Larita. - Deja am făcut asta. Este în regulă.
A fost o zi foarte grea pentru ea, John.
- Du-te și însoțește-ți soția aici jos. - Nu, nu mi-aș face griji.
O cunoști pe soția mea, își va face apariția când va fi pregătită.
Intră.
Repede, o să îmi deconspiri minciuna.
De ce stai în întuneric?
Privesc.
Oamenii sunt asemănători când au garda jos.
Bună!
Se pare că sunt asemănători și când au garda sus, de asemenea.
Pot?
- Mulțumesc pentru că ai fost galant astăzi. - Ai fost tare în timpul situației de criză.
Judecătorul de la procesul meu a spus ceva similar.
De ce ai făcut-o?
De ce te-ai măritat cu John?
Primul meu soț era mai în vârstă și sfârșitul său a fost foarte rău.
Mult după aceea, acest...
băiat...
acest băiat pur a apărut proaspăt și fără de pată.
M-am măritat cu el, deoarece orice altă relație părea...
ieftină și murdară.
Prima mea căsnicie m-a costat tinerețea, iar eu sunt aici și o fur pe a altuia.
Ce vei face?
Cel mai bun lucru pe care-l pot face.
Davis, mulțumesc.
- Mulțumesc, Pinkie. - Nu, pentru puțin, dragă.
Uită-te cum a ieșit...
Au venit doar pentru o repetare a performanței femeii demonice din Cincinnati.
Pot să am plăcerea?
Uite!
- Tango, te rog. - Cu siguranță. Tango...
Dansează cu mine, John.
Lari, nu fă asta.
Te rog? Dansează cu mine.
Asta a fost foarte galant.
- Trebuie să îi oprești, mamă. - Nu, nu trebuie.
Minunat! Minunat!
Direct din bordelurile din Buenos Aires
la Hipodromul din Londra, Maestre!
Jim, acesta este sfârșitul.
Felicitări, d-nă.
- Ai băut, Furber? - Da, d-nă. Uimitor.
- Ești plin de surprize. - Da, d-nă.
Am fost chiar arestat odată.
- Pentru ce? - Bigamie.
Aici erai, Pinkie, te-am găsit.
Larita, unde te duci?
Departe, Sarah. De dragul lui John.
Departe, foarte departe.
Pot să te ajut cu ceva?
Poți să ai grijă de el.
Femeile ca mine se plictisesc în dragoste. Ne așteptăm la prea mult.
Mărită-te cu John. Așa ar fi trebuit să fie lucrurile de la început.
- Îmi pare rău că m-am interpus. - Îl iubești atât de mult?
Du-te. Te acopăr eu.
Dulce Sarah.
Mă bucur că ți-a trecut durerea de cap.
Te rog nu inventa minciuni despre mine pentru a-ți fi convenabil în societate.
- Spun că mama doar... - Se luptă să își mențină șarada?
Ai arătat o uriașă tărie morală că să ții această familie unită, Veronica,
și respect asta.
Ce nu pot să respect este calea manipulativă pe care ai ales-o ca să păstrezi controlul.
Războiul ăsta s-a terminat. Treci peste asta.
"Treci peste asta". Cât de convenabil.
Trezește-te, Marion. Edgar nu se întoarce înapoi.
Iar inelul ăla nu s-a blocat, tu te-ai blocat.
Hilda, ai foarte mult talent pe care ți-l risipești pe răutate.
Sfatul meu pentru voi, fetelor?
Fugiți! Mergeți să vedeți lumea prin ochii voștri.
Așa vorbește sirena care îi atrage pe marinari la moarte.
Măcar nu sunt Medusa, să îi transform în statui de piatră.
- Ieși afară! - Larita? Lari?
- Lari, nu pleca. - John, trebuie.
Nu pot trăi aici. Nimic nu poate trăi.
Dar ești soția mea și te iubesc.
John, iubitule...
Nu știi ce este dragostea.
Nu ai nicio idee ce înseamnă să iubești pe cineva atât de mult
încât să faci orice pentru el.
Chiar să îi injectezi cu otravă
când sunt prea slabi ca să o facă singuri.
Nu cred că m-ai putea iubi în felul ăsta.
John, las-o să plece.
Las-o să plece, să plece la apusul soarelui ca să injecteze altei familii otrava ei!
- Mamă... - Pleacă!
Înainte să te prindă din nou trecutul!
Mamă!
Diabolico...
Mamă! Taci!
Au prezis vreme caldă, d-nă.
Da, Furber, cred că așa au prezis. Mulțumesc.
Foarte generos.
Este ceva special acolo pentru Jackson. Asigură-te să îl primească.
Desigur. Unde va sta doamna?
Cine știe?
Mult noroc.
Și ție, Furber.
Vrei să trimiți tabloul, te rog, Furber?
Unde, d-le?
Mă voi bucura să transmit veștile bune, d-le.
Subtitrarea: Krystyna21/Avocatul31-Subtitrari-noi Team
Ei bine, draga mea, când plecarea devine dură, duritatea pleacă.
- Am ceva să-ți spun. - Serios?
- Am ceva să-ți spun. - Sunt numai urechi.
O să pun roțile astea în mișcare
Și nu am să las nimic să îmi stea în cale...
www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro