V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH:
Přesto se tam dostala a bojovala za přežití svého lidu.
Já zde mám jedinou roli.
Zaručit, že tato jednání proběhnou v tajnosti.
Máme problém.
Mám tam velvyslance Běloruska a Spojených států,
kteří se snaží odvrátit velký diplomatický incident.
Možná, že chtějí začít vyjednávat.
Pokud mají Kojota, naznačí nám to.
Ten na vzdálenějším konci stolu, to je náš člověk.
Když o něco přijdete a opravdu to chcete zpátky,
možná to má větší hodnotu, než na jakou to vypadá.
-Linka je otevřená. -Jak poznáme, že je to ten pravý?
Věděl, co chceme.
Připravená? Protože vaše mise právě začala.
Vyznáte se v distribuovaném akustickém měření?
Myslíte, že byste dokázala tu technologii vysvětlit?
-Na jedné akci dnes večer? -Jistě.
Vyzvednu vás.
Rád bych se s vámi sešel i mimo práci.
Nemyslím si, že je to dobrý nápad.
Omlouvám se, a rád bych, abychom to my oba zkusili znova od začátku.
AGENTURA S01E05 PAST NA KRYSU (Rat Trap)
Takže, kdo je Paul Lewis?
Můžete o něm něco říct?
Jaký jste měli vztah?
Žádný s ním nemám.
-Ale Paul byl vy. -Ano, byl.
Připadal vám někdy opravdový?
Paul byl opravdový.
Paul opravdu učil v Addis Abebě anglickou literaturu.
Opravdu pořádal divadelní workshopy
a organizoval noční předčítání v místním baru.
Lidé Paula znali. Měli ho rádi.
Dokud se politická situace nevyostřila a cizinci nezačali odjíždět.
A pak?
Paul odjel do Jordánska, kde získal lepší učitelské místo...
A zmizel.
JORDÁNSKÉ VELVYSLANECTVÍ V LONDÝNĚ.
Paul Lewis přijel do Ammánu v lednu 2023 a nastoupil jako učitel angličtiny.
Zůstal tři měsíce. Pak odletěl do Paříže.
To je všechno, co mám.
Krycí příběhy, legendy... jsou jako čelní sklo.
Chrání nás před létajícím hmyzem.
Ale cokoliv dost tvrdé a dost rychlé...
Tím proletí jako nic.
Ztracené kolo. Oblíbené. Pořád funguje. K mání za určitou cenu.
Kdokoliv volal, ví, že ten hovor dokážeme vystopovat.
Jak dlouho to bude trvat?
Vystopovat hovor ze skrytého zahraničního čísla?
To znamená mezinárodní povolení, další věc jsou satelity,
-může to trvat... -Musí to být rychle.
Vystopujte to neoficiálně
Připravte papíry, pro případ, že by to někam vedlo.
Potřebujeme krycí jméno pro cíl. Možná něco cyklistického?
Armstrong.
-Armstrong? -Ano, jako Lance Armstrong.
Ať vám to nezabere celý den.
Dřív nebo později tyhle věci stejně skončí v popelnici.
Henry vás chce vidět.
Musíme být agresívnější. Langley na nás tlačí.
Já nemám nic. Už z toho blbnu.
Já... koukám na CNN a zdálo se mi, že vidím Kojota v reportáži o tokijském metru.
Kéž by tam byl. Potřebujeme s tím pohnout.
Tak s tím pohneme.
Můžeme jít do terénu. Dostat se do jeho bytu.
Promluvit si s kolegy z práce, najít něco, co nehraje.
Běloruská bezpečnost to tam obrátila naruby.
Jo, ale něco jim mohlo ujít. Neznají Kojota tak, jako já.
Kdybychom dokázali ochránit informace aspoň o jedné z těch pěti operací,
o kterých Kojot věděl, stojí to za to riziko. -Owene, odjedeš ještě dnes.
Budou na nás čekat.
Mám cestovat pod svým vlastním jménem, nebo mám použít krytí?
Jaké krytí?
-Já, můžu... -Nemáš výcvik, abys mohl operovat jako nelegál.
To není klobouk, který si jen tak nasadíš.
Použij svoje jméno.
Takhle bude v pohodě.
A Owene...
Buď opatrný.
Pojďte dál.
Dobrý den.
Prosím. Posaďte se.
Musím vám něco říci k tomu včerejším večeru.
Už dlouho jsem se necítil tak pokořený.
-To, jak jste mluvila o svém otci... -Poslyšte...
-Já, já... - Cítil jsem se trapně.
Je to v pořádku, opravdu.
Doufám, že mi prominete.
Co vám mám prominout?
Takže...
Můžeme to považovat...
za vyřízené?
Chci říci...
Nebudete už v té věci nic podnikat?
Nic se nestalo.
Děkuji vám.
Ahoj.
BĚLORUSKO
Cože?
Zasraná kočka.
Já Kojota znám. Není možné, že by mi ušlo, že má kočku.
Pokouším se, ale nějak se nedokážu pro tenhle objev nadchnout.
Ty si nemyslíš, že je to důležité?
Jenom když zamňouká, kde je Kojot. Ne, nemyslím si, že je to důležité.
Haló?
Do prdele.
Nemusel jsi mi kupovat taky nový telefon.
Jo, musel.
Rozvod rodičů musí mít i nějakou dobrou stránku.
Odškodnění přemírou kompenzace.
To je něco, co já a mí kamarádi z rozvrácených rodin už známe.
Pocit viny znamená víc dárků k narozeninám.
Takže nám to ani moc nevadí.
-Nevadí? -Ne.
Je to vlastně jedna z mála věcí, se kterýma jsme v pohodě a které podporujem.
Vím, že to, co se stalo mezi tvojí matkou a mnou, bylo pro tebe těžké.
Ani když jste byli manželé, jsi doma moc nebýval, takže jsem...
Tak trochu jsem se s tím smířila.
Možná přijdu pozdě, tak na mě nečekej.
A kdo jde na to rande?
Ty nebo "Paul"?
Přestaň blbnout.
Dobře. Promiň.
Je to pracovní záležitost.
No jo, proto máš navoskované vlasy.
Hele...
No... jenom nezapomínej být sám sebou.
Bála jsem se, že nepřijdeš.
Volala jsem ti desetkrát.
Nebral jsi to.
Tvoje dcera... žije tady?
Ve Stoke Newingtonu, se svojí matkou.
Ale vídáme se trochu víc.
Jaká je?
Je geniální a je krásná.
A nemá o tom ani ponětí.
Má přítele? Nebo přítelkyni?
Stydím se říct, že nevím.
-Nevím jistě, jestli by mi řekla pravdu. -Proč?
Je uzavřená.
Jablko nepadá daleko od stromu.
Jak se na to celé dívá?
Že má... za tátu tebe.
Samio.
Já jsem Osman. Kolega.
Tohle je...
Paul.
Šel jsem přes Covent Garden, dostal jsem chuť na skleničku...
přijdu sem, a koho nevidím?
Mám vám přinést další sklenici?
Díky, ale nezdržím se.
Děkuji.
Takže, jak jste se vy dva seznámili?
Už je to dlouho.
Vzpomínáš si, Samio?
Už je to pár let.
Několik.
Potkali jste se v Etiopii? Nebo v Súdánu?
Když jsem pracoval v Addis Abebě jako učitel.
Byl jste tam dlouho?
Šest let.
Takže mluvíte amharsky?
Trochu.
Co si myslíte o Addis Abebě?
-Co jste tam dělal? -Učil jsem angličtinu.
A vy?
Pomáhám věci organizovat.
Doprovázím Samiu na přednášky.
Takže teď jste v Londýně?
To přece vidíš, Osmane.
Je skvělé, když se Američané zajímají o náš region.
Když poznávají naši kulturu a snaží se ji chránit.
To byl vtip. Byl jsem nezdvořilý.
Už vás nebudu rušit.
Nechte si chutnat.
Velice rád jsem vás poznal...
Paule.
Doufám, že se ještě uvidíme.
To byl Osman.
Je to kolega.
Říkal, že je učitel?
Je to učitel.
Staré umění údolí Nilu.
Takže on tě doprovází na přednášky, na které nechodíš?
Můžeme změnit téma?
Ne.
Dobře. Tak si objednejme.
Jenom chtěl být zdvořilý, konverzovat.
-Ptal se jako policajt. -Nebo jako ty.
Opravdu to chceš vědět?
-O Osmanovi? -Na Osmana kašlu.
O mě.
O tom, co opravdu dělám v Londýně.
Nemělo to s tebou nic společného.
Ale pokud se Osman objevil tady, už má.
Pověz mi to.
Pokud ti to řeknu, překročím čáru.
Můj život bude v nebezpečí.
Jak to? Proč?
Když ti to řeknu, tak pochopíš.
Pořád to chceš vědět?
Nic neříkej. Už se tě nebudu na nic ptát.
Můžeme hodinu nebo dvě prostě předstírat?
Dělat, že jsme takoví, jako dřív?
Není žádný Osman, já odtud odejdu, zajdu do recepce,
a vezmu si pokoj.
Ty... ty tu můžeš sedět a přemýšlet o tom.
Času máš dost.
Pokud budeš chtít, přijď za mnou.
Ale jestli nepřijdeš, já to pochopím.
Nemusím o tom přemýšlet.
A co jste si myslel?
Myslel jsem, že je v Londýně,
protože někdo chce zjistit, co jsem dělal v Etiopii.
Ale Samia nebyla hrozbou pro mě.
To já jsem byl hrozbou pro ni.
-Kdo jsi? -Kdo jste?
Co tady sakra děláte?
Já Jsem Pjotrův přítel. Kdo jste vy?
Je to můj šéf.
Ten večer, co zmizel, nechal pan Rybak svoje klíče na stole.
Za pár dní jsem tu začala bydlet.
Ten kufr je váš?
Mám přítele, pohádali jsme se a...
Protože tu Pjotr nebyl, myslela jsem si, víte...
Že bych mohla, prostě...
Prosím, nikomu to neříkejte, ano?
Takže ta kočka je taky vaše?
Viděl jste ji? Kde je?
Nemám tušení.
Víte, ani nevím, jak se jmenujete.
Promiňte. Eva.
-Eva. -A vy?
Jon. Jonathan.
Jon.
Víte, Evo, já si nejsem jistý, jestli je v pořádku, že tu jste.
Nakrmil jste ji?
Jestli jsem nakrmil vaši kočku?
Ano, musí mít hlad. Vy nemáte hlad?
Můžu... máme tady nějaké jídlo a pivo, pokud máte zájem.
Můžu vám něco uvařit, víte?
Něco vám uvařím, jako omluvu za to, že jsem vás tak vylekala,
a vy neřeknete panu Rybakovi, že jsem tady.
Platí?
Líbí se mi, ale o to nejde.
Poslyš, podle smlouvy ji můžeme během jednoho týdne vrátit.
Ty škrábance už tam byly, když ji doručili.
Víš co? Řekni jim, že jsme si objednali šedou ledničku. Tahle je černá.
Ano, zalži jim!
Podívej, jsem v práci. Nemám čas. Ještě ti zavolám, dobře?
Díky. Ahoj.
Vy mluvíte farsí?
Učím se.
Takže barvy už umíte?
Šedá, černá?
Červená, modrá, růžová.
Od dvou do dvanácti jsem měla stejnou chůvu.
Moji Nošín.
Je to Íránka.
Trochu pozdě na snídani.
Nechej mě na pokoji.
Já to chápu.
Necítíš se se mnou dobře.
Nelíbí se ti všechny ty moje otázky.
Myslíš, že se chci hrabat ve tvých sračkách?
Já se tě snažím chránit.
Je to učitel angličtiny, se kterým jsem se seznámila.
Kde učí?
V Jordánsku, ale nevyšlo to.
Už neučí.
Takže není učitel.
Myslím, že píše.
Ty myslíš.
To píše knihy?
Pracuje na románu.
Vyšlo mu už něco?
Je to jeho první.
Co ještě?
Má dceru.
Jak se jmenuje?
Dělej. Vymysli něco.
- Julia. - Julia.
Kde Julia bydlí?
To nevím.
Nikdy jsem se s ní nesetkala.
Byla jsi v jeho bytě?
Ne.
Ne?
Ne.
Takže je to učitel...
ale vlastně není.
Nevíš, kde bydlí.
Má dceru, která se možná jmenuje nebo nejmenuje "Julia."
Ale...
ty ses s ní nikdy nesetkala.
Už mě to unavuje.
To jsme dva.
Jenom klid, nedělejte rozruch.
Jak... jak to myslíte?
Počkejte, co to děláte? Já mám... počkejte...
Zastavte. Kam mě to berete?
Takže bude to takhle.
-Už se s ním nikdy nesetkáš! -To ne!
Myslím, že to bude tak, že si budu dělat, co chci.
Vypadni z mého pokoje! Dělej!
Jsi statečná. Chytrá. Mám tě rád.
A protože tě mám rád,
řeknu to ještě jednou.
Jestli se s ním setkáš znovu, nemůžu ochránit tebe ani jeho před tím, co se stane potom.
Proč bychom měli potřebovat ochranu?
Neudělala jsem nic špatného.
Co to děláš?
Šest dnů.
Šest dnů a nocí.
Než zjistili, že jsem mluvil pravdu.
RUDÁ ŘEKA ROMÁN NAPSAL PAUL LEWIS
Kdo jste?
Co se to děje?
Znáš dr. Mortazeviho?
Pracuju s ním.
A jak dlouho pro něj pracuješ?
Tři týdny.
Takže pracuješ pro něj?
S ním.
-Já jsem postdoktorandka... -Nech těch keců, kurva!
Mortazevi není seismolog.
Pracuje pro zpravodajské křídlo Íránských revolučních gard.
Podívali jsme se na tvůj pas.
Je dobrý.
Vytiskla ho vláda.
Pěkný.
Jenom není španělský.
Špionáž je v téhle zemi nezákonná.
Ty a tvůj šéf...
Každý vyfásnete 14 let.
Íránské revoluční gardy jsou teroristická organizace.
což znamená, že tě tady můžu bez obvinění držet dva týdny.
Jenom ty a já.
Reza pracuje v Geofyzikálním institutu Londýnské vysoké školy přírodních věd...
Telefon, který poslal tu zprávu, je tady.
Bratskaja ulica, č. 31.
Haló?
Owene, jak je v Minsku?
Nazdar, kamaráde. Dobré ráno.
Minsk... Minsk je v pohodě.
Řekni Henrymu...
že jsem vyřešil tu kočičí záhadu.
Poslouchej. Bratskaja ulica, č. 31.
Říká ti to něco?
Bratskaja ulica, č. 31?
Jo, je tam bistro s kebabem.
Jedna z mrtvých schránek, které jsme já a Kojot používali pro bezpečnou komunikaci.
Proč?
Kojot pouští informace.
To je špatná zpráva.
Dobrá zpráva je, že ten, kdo prodává kolo, je skutečný.
Jsou Kojotovi tak blízko, že vědí, co pustil.
Dobře, jestli je Kojot provařený, Owen není v bezpečí tam, kde je.
Zavoláme mu.
Ano?
Tady Bosko.
Dobrý den, pane. Co potřebujete? Co se děje?
Kód bravo.
Zůstaňte v Kojotově bytě.
Nikam nechoďte.
Jenom počkejte, až přijedou hoši z čistírny a doprovodí vás na letiště.
Cože...? Moment.
Co to má kurva znamenat? Co se děje?
Přišla nám SMS zpráva a ten mobil
je na stejné adrese jako Kojotova mrtvá schránka.
Ten, kdo ho má, ví, že pracuje pro nás.
Musel mluvit.
Oni budou na pozoru.
Neopouštějte byt. Prostě tam zůstaňte.
A co je nejdůležitější,
nikomu nevěřte a nepouštějte si k tělu nikoho,
kdo není prověřený.
Rozumíte?
VALHALLA
Ahoj.
-Dobré ráno. -Dobré ráno.
Dáš si kávu?
Je všechno v pořádku?
Jenom... V pořádku. Hele, je mi to líto. Promiň.
Jone! Jone, otevři ty zasraný dveře!
Otevři! Co to kurva děláš?
Jone!
Pusť mě ven!
Jone!
Co to děláš?
Co to děláš? Otevři, prosím!
Jone! Jone!
Prosím, otevři!
Otevři aspoň na chvíli!
Prosím, řekni mi, co se děje!
Prosím, Jone!
Prosím, můžu zavolat svojí rodině?
Ten je tvůj?
Jaký je kód?
3-0-0-7-9-8.
Tvoje narozeniny. Mazané.
Tak se na to podíváme.
Tři nové zprávy.
Tim.
"Jsi doma? Můžu se zastavit?"
Tim je tvůj přítel?
A co Reza?
S ním šukáš taky?
Proč se ho nezeptáte?
Chceš ošukat?
To chceš?
Chceš ošukat? Tak jo.
Tak jo, co kdybysme zavolali Tima a Rezu přes FaceTime,
dáme si pár piv a pak si to hezky rozdáme. Co ty na to?
Neslyšel jsem, že bys říkala ne.
Prosím, ne.
-Ne. -Budu to brát jako ano.
Ibrahim al Reida Dalaga,
súdánský obchodník, synovec generála Hemedtiho.
Řídí podnikání klanu v Evropě a na Blízkém východě.
Je to playboy. V Monaku má dům a jachtu.
Jakou to má všechno souvislost?
-To je tajné. -Omlouvám se.
Ještě jedna věc... Tahle budova není naše
a nemá žádné přímé nebo zřejmé spojení se Súdánem.
Čí je?
Prověřujeme to. Zatím žádný Írán, Saúdové ani Katar.
Vystopovali jsme vlastnictví ke krycí společnosti na Panenských ostrovech.
Co vám říká váš instinkt?
Podle mého byste se měli zeptat toho, kdo má na starosti Čínu.
-Ano? -Prosím tě, otevři ty dveře.
Opravdu.
Prosím.
-Pomoc! Pomoc! Tady jsem! -Dej mi tu bouchačku, Jasone Bourne.
Otevřete dveře! Jsem ve skříni!
Prosím, otevřete!
Jsme z ochranné služby policie.
Jste zatčena za účast na terorismu.
Nic jsem neudělala.
Pracujete s Rybakem. Jste Rybakovův komplic.
-A on taky. -Jone, Jone.
Co se děje. Já tomu nerozumím. Jone... Jone?
Budova na adrese Kensington Park Gardens č. 73
patří Ericu Zhenhg Huangovi.
Vlastní spoustu technologických firem včetně tří start-upů tady v Londýně.
Veškeré jeho podnikání je prověřené. Zdá se, že nic neskrývá.
Ale musí mít kontakty. S kým?
Kvůli jeho společnostem se o něj zajímají Britové.
-Můžu jim zavolat. -Ne. Udělám to sám.
Děkuji.
Běžel jsem o závod.
Čas ubíhal.
Vyhraje ten, kdo dokáže jako první odhalit svého skutečného protivníka.
Poražení si uvědomí, že prohráli, teprve až ucítí, jak jimi proletěla kulka.
Rukopis někdo otevřel. To jsem chtěl.
Tam jsem je chtěl mít.
Aby pátrali v životě Paula Lewise a zjistili, že nemá, co skrývat.
Že je to bývalý učitel, který všechno hodil za hlavu jenom proto,
aby napsal průměrný román, který nikdy nikdo nevydá.
A že Samia Zahir není schopna prozradit státní tajemství.
Čas ukáže, jestli na to skočili.
Jestli past sklapla.
Dobře. Dej si pauzu.
Tak a teď o tom, jak se prát, když budeš Paul Lewis.
Ty jsi trénovaný bojovník, Paul Lewis je suplující učitel.
Přednáší na univerzitě.
To je fuk. Jak si mám nechat rozbít hubu?
Jsi prostě obyčejný chlap, kterého jenom tak přepadli.
Takže, čím mám začít?
Za prvé: hrozně se bojíš.
Žadoň. Nachčij si do kalhot.
Ne, to si sundej.
Bolest k tomu patří.
Při sebeobraně záleží jen na rukou.
Naběhneš si na levačku, ale pravačce uhneš.
Nechte toho!
Chraň si vnitřní orgány.
Dělej toho co nejmíň.
Nechej se unášet, poddej se tomu.
Bude to bolet míň a oni dřív přestanou.
Takže ty mluvíš farsí.
Jsem unavená.
Já jsem taky unavený.
Řekni mi pravdu a všichni půjdeme domů.
Tak jak jsi, kurva, přišla zrovna na farsí?
Mám hlad.
Nikdo pro mě nepřišel?
Kdo by pro tebe měl přijít?
-Lidi mě musejí hledat. -Lidi?
Jací lidi? Lidi, co pro ně děláš?
Tvoji skuteční šéfové?
Mohli by tě zachránit, co?
Jdi do prdele, ty zkurvenej zmetku!
-Baklavu, prosím. -Jistě.
Pět rublů.
To není třeba.
-Děkuji. -Děkuji.
Co se vám stalo?
Věřila byste, že mě přepadli?
Ne.
Z nějakého důvodu mi sebrali peněženku a bundu.
-Kolik jich tam bylo? -To jsem neviděl.
Omráčili mě zezadu a okradli.
Vy jste je neviděl?
Vy?
Ne. Neviděl.
A mimochodem, jsem v pořádku.
Díky za optání.
Dnes v noci už se skoro zlomila.
Začala se ptát, proč pro ni nikdo nepřišel.
I když jí říkali, že Reza je špión, nic neprozradila.
Je dobrá.
Edward souhlasí.
Říká, že na ni dost tlačil.
Byl jsi na policii?
Až budu mít volnou chvilku.
Celou noc jsem byl na pohotovosti.
Takže?
Jedna mínus. Ukonči to.
-Mám nechat otevřeno? -Ne. Zavři, prosím.
Gratuluju.
Prošla jsi.
Tohle vypij.
Nekecám. Byla jsi dobrá.
Líbí se ti tvoje práce?
Myslím, jestli tě uspokojuje?
Co je pro tebe dobrý den v práci?
Jestli to pomůže, tak se omlouvám.
Jsem tvrdší, než vypadám.
To už vím.
Je toho spousta, co o mě nevíš.
To se mnou flirtuješ?
Potom, co jsem tě připoutal k židli a dva dny mlátil?
Většinou si večer po práci chodím zaběhat do Burgess Parku.
Právě vyšel ven.
Jak dlouho tam byl?
Hodinu a čtyřicet minut.
Jak se dozvíme, že to opravdu nahlásil?
Jdi tam a prověř to.
Jasně. Oni mi to určitě řeknou...
Řekni, že jsi viděl, jak někoho napadli a chceš to ohlásit.
Co když dal policajtům můj popis?
Zrovna mám na sobě jeho bundu.
Cože? Ty blbče!
Neměl jsem v plánu jít se sám udat.
Je mi jedno, jak to uděláš.
Pokud tě nahlásil a oni tě zatknou, tím líp.
Bude to znamenat, že mluví pravdu.
Promiňte, na co jste se ptal?
Aha... No totiž, měl jsem jenom omezené informace,
takže jsem udělal to, co jsem považoval...
Sem s tím.
Tak pojď, zlato, všechno z tebe vytáhnu.
A ona tam byla, když jste mi volali.
Co tam vůbec dělala?
Měla klíč.
Tak se nastěhovala do jeho bytu.
Něco jsme vypili a skončili spolu v posteli.
Byla to chyba, já vím. První nasazení. Už se to nestane.
-A tys ji strčil do skříně. -Zpanikařil jsem.
Myslel jsem, že by mohla být operativec protistrany.
Ona byla v posteli. Byl jste ozbrojený.
Takže ty ses vyspal se sekretářkou
a pak jsi ji zmlátil?
Myslím, že bych rád přišel na terapeutické sezení, abych to všechno zpracoval.
Zapíšu si vás.
Co se ti stalo?
Zrcadlo v Kojotově bytě.
-Někdo na ně napsal "Valhalla." -Ano.
-A ty jsi to nebyl. -Ne.
A ta holka to slovo vůbec neznala, ani nevěděla, co znamená.
Ne.
Příště se ozvi. Nahlas to.
-Někdo ti může poradit. -Příště?
Co ty drogy, co jsi našel?
Malé množství marihuany, Valium,
Xanax, nějaká antidepresiva. Všechno na předpis.
A sakra. Kdo mu to předepsal?
Kojot chodil k psychiatrovi a my jsme to nevěděli.
Owene, myslím, že nejsem jediný, když říkám,
že tohle je ta nejhůř provedená, nejproblematičtější a nejodfláknutější mise,
o které jsem kdy ke své smůle vyslechl hlášení.
Ale... možná jsi právě našel díru v naší lodi.
Nahlásil jsem to napadení.
Vůbec nevěděli, o čem mluvím.
Určitě?
Určitě.
Máme ho.
Přišla jsi.
Nemyslel jsem, že přijdeš.
Měl bys být opatrnější na to, co lidem říkáš.
Tak jo.
Tak se... ukaž.
No tak...
Vůbec nic.
Žádná metadata.
Žádné fotky.
Žádná telefonní čísla. No bezva.
Tak jo...
Středa, 26. dubna 2023 Nová událost
Jo.
8:00 Skříňka č. 145 Kód 66848 Goswell Road Estate
Ochutnej. Nadávat můžeš potom.
Za krále a vlast.
Jakže tomu říkáš? Mládenecký kvartýr?
Co je sakra tohle?
Nepovažoval jsem tě za milovníka umění.
Za estéta.
Líbí se ti to tu?
No... vždyť je to jenom služební byt, ne?
Jsou ty knížky vůbec opravdové?
Co je to?
Zkoušení.
A to jsem si myslel, že to bude prostě setkání dvou kámošů.
Eric Zheng Huang.
Co o něm víš?
Soudruh z lidové republiky, co se vypracoval.
Nadělal jmění na moderních technologiích.
Má sídlo vedle ostatních miliardářů, hrad ve Skotsku.
Hraje pólo, královský tenis...
Ty nemáš rád Číňany?
Jsou tak plní elánu.
Taky má blízko k Si Ťin-pchingovi.
Proč je v Londýně?
Kvůli obchodu. A politice.
Taky jsou tu nejlepší učitelé hry na dudy.
Má kontakty na Afriku a Blízký východ.
Zná některé členy opozice v exilu.
Politbyro ho někdy používá jako poslíčka. Předává zprávy.
Jaké zprávy?
Pamatuješ, když vaši hoši chtěli ovládnout Perský záliv
a snažili se vytvořit nějakou arabskou ligu proti Íránu?
Číňani zprostředkovali dohodu mezi Íránem a Saúdy
a celý ten náš plán padl.
Huang byl prostředník.
Dal obě strany dohromady, aby si mohly...
...v tajnosti pokecat.
Znáš to. Důvěrné rozmluvy. Šeptání do oušek.
A nám neřekli nic.
Podívej, já vím, že mi nikdy neřekneš, co tohle všechno znamená...
takže se nebudu ptát.
Na zdraví. Vychutnej si svůj bourbon.
To musím?
Konečně jsem chápal o jaké sázky se hraje ve hře, ke které jsem se přidal.
Čína se snažila vyjednat v Súdánu tajnou dohodu
a získat tak kontrolu nad celou oblastí.
Každý, kdo by tu dohodu ohrozil, než by se ji podařilo uzavřít,
každý, kdo by odhalil ty, kteří se na ní podíleli,
nebo to, že je do ní tajně zapleten Peking,
by byl okamžitě neutralizován.
Mám problém.
No jo, ty máme všichni.
Potřebuju se někoho zbavit.
Viděl jsi svoji složku?
To nemusím. Byl jsem u toho.
Pak moji pomoc nepotřebuješ.
Dokážu to udělat.
Ale nedokážu to nechat zmizet.
Ne v tomhle městě.
Ty máš ale kuráž.
To se musí uznat.
Měl by ses naučit čínsky. Dal bych ti pořádnou práci.
Udělal bych z tebe hrdinu republiky.
Já nejsem ten, co uklízí odpadky.
Řekni mi celý příběh a pak si možná promluvíme.
Musel jsem použít všechno, co jsem měl.
Každý trik, podraz, úskok.
Potřeboval jsem každou intriku, fintu, klam.
Musel jsem to zaonačit tak, aby lži vypadaly jako pravda.
Nebo budou umírat lidé.