Hon kanske fick förhinder.
Ursäkta. Jag är inte van vid någon i din storlek.
-Okej! -Ursäkta.
Är allt intakt där nere?
Jajamän!
-Snygg jacka. -Tack. Cynthia tycker att den är vidrig.
Nej.
Jag tog den eftersom du alltid är perfekt stylad.
-Du märker inte hur jag klär mig. -Jo, det gör jag.
Det var evigheter sen jag hade en ledig eftermiddag.
-Du förtjänar det. -Det vet jag inte om jag gör.
Men…
Jag tycker inte att någon förtjänar något.
Vad puritanskt av dig, Vlad.
-Jag är en riktig puritan. -Knappast.
-Jo. -Nej, det är du inte.
Jo, på universitetet
var Cynthia i princip tvungen att slå mig med en stekpanna för att…
I alla fall.
Tycker inte du att jag är en rätt så tillknäppt kille?
Jag vet inte. Jag antar…
…att jag inte känner dig bra nog.
Ska vi inte äta på Main Street?
Jag tänkte att vi skulle åka lite längre bort.
-Bara jag är tillbaka till fem. -Vi får väl se.
ALLT SOM STIGER MÅSTE STRÅLA SAMMAN
-Wow, din lur går varm. -Ursäkta.
-Vill du att jag…? -Ja, om du kan ta min…
-Du kan bara lägga den… -Visst. Här är den.
Ja, ursäkta.
Gud, det är bara en vän.
Jag vet att hearingen är idag.
Gör du?
Jag förstår att du vill vara någon annanstans.
Tack för att du säger det.
Du behöver en paus.
Men jag förtjänar det inte, va? Jag retas bara.
Du är den enda personen som förtjänar en paus.
Jag vet att du inte äter gluten.
Ja, när jag är skötsam.
Är du skötsam idag?
Jag ska försöka.
Rött eller vitt?
Ska vi ta glas eller flaska? Dricker du mer än ett?
Jag har inte haft en dagsfylla på många år.
I sådant fall tar vi definitivt en flaska.
Kan vi få en flaska Montepulciano?
Självklart.
Tack. Låter det bra?
Du är härlig.
Det här är Phee på väg till simskolan.
Vi går dit varje onsdag. Det är veckans höjdpunkt.
Passar det att prata om din bok nu?
Visst. Låt oss sätta igång.
-Ursäkta. -Nej, låt oss sätta igång.
Först och främst, du är ett geni, och du kommer att bli väldigt berömd.
Det är jag inte så säker på.
Du ska få se. Du kommer att gå långt. Jag är säker.
-Är det där anteckningar? -Har du något emot det?
Nej, jag är smickrad.
-Var det att ta i? -Nej, inte alls.
Ska vi lägga undan telefonerna?
Jag önskar att jag kunde det. Men Cynthia kanske behöver mig.
Jag oroar mig för henne. Hon har verkat…
Frånvarande?
Jag vill inte prata om det.
Vet du vad? Jag har en utmaning till dig.
Vad?
Tänk om den här eftermiddagen kan få handla om dig?
-Det vore något nytt. -Då så…
Det anmärkningsvärda med din bok
är att du lyckats skapa en karaktär som känns oerhört behärskad…
Det finns ett väl beprövat sätt att förföra andra författare
och det är att ge dem uppmärksamhet.
Inget är så oemotståndligt som uppmärksamhet.
Att noggrant läsa, inte bara orden, utan människan bakom orden.
Och om Vlad förstår på vilket djupt plan jag ser honom…
-Jag skulle kunna kyssa dig. -Åh.
Jag får inte sådan feedback längre. Cynthia gör det bra, men…
Det är mer i stil med: "Det här är för långt, han känns falsk",
och inget mer…
Jag är inte van vid sådan här uppmärksamhet.
Din bok har en sådan framåtrörelse. Jag lyckades inte riktigt med det i min.
Det här är hans chans att prata om min.
Tack.
Vad är klockan?
Halv fyra.
Typiskt. Jag önskar vi kunde hänga längre.
Jag kommer strax. Ursäkta, kan vi få notan?
-Ursäkta. -Ja?
Kan jag beställa kaffe och två Fernet-Branca?
Och ta inte in notan än. Det är hans födelsedag.
-Tack. -Okej.
Berätta vad som hände.
Han var prefekt.
Jag gick för att fråga honom om råd.
Han erbjöd sig att läsa mina texter
och han frågade om jag ville diskutera saken vidare på en bar.
Det var en hotellbar.
Jag visste att sex var en möjlighet.
Alla visste att John låg med studenter.
Alla visste det.
Alla mina bröder jobbar i finansbranschen.
De tror att jag är hemlös.
Har du sett servitören?
Ha den äran idag
Ha den äran
Ha den äran idag
Wow!
Tack.
Hur visste du?
Du fyller inte år.
-Har Cynthia berättat? -Vänta lite, fyller du år?
Valde du att äta lunch med mig på din födelsedag?
Jag hade ingen aning.
Jag fyller inte år.
Kan vi få notan?
Nej, jag tar den.
Inte en chans. Vi delar.
Nej, jag är för gammal för sådant. Du får vara skyldig mig en lunch.
Jag kanske aldrig släpps ut ur huset igen.
Ledsen att vi inte kunde stanna längre.
Jag måste nyktra till.
Ursäktar du mig ett ögonblick?
SID DU ÄVENTYRAR PAPPAS FRAMTID
CYNTHIA KAN DU BE VLAD KOLLA SIN MOBIL?
Han vill inte åka.
TRO PÅ DIG SJÄLV
IDAG ÄR FÖRSTA DAGEN I RESTEN AV DITT LIV
Klyschigt men sant.
Professor Vladinski. Jag har en idé.
Jag har en liten stuga i närheten som jag vill visa dig.
Den är perfekt för en skrivretreat.
Vi kan åka dit och jag kan ge dig en skrivprompt.
Du anar inte hur gärna jag hade velat det.
Men jag borde åka hem. Cynthia skulle bli galen.
Ibland är det bättre att be om förlåtelse än om tillåtelse.
Hon sliter häcken av sig med sin bok.
Hon kommer hem klockan två varje natt. Jag är orolig för henne.
Är du säker på att hon jobbar med boken?
Va?
Vlad, hur ska du någonsin berika ditt inre liv
om du jämt måste vara tillgänglig?
Okej, men jag måste ringa Cynthia först.
Då var det klart.
Vad sa Cynthia?
Hon sa: "Ha så kul."
Vilken cool fru.
Har du ibland svårt att förstå att den man är gift med
faktiskt vill att man ska vara lycklig?
Vem kan någonsin förstå vad en annan människa vill?
Så sant.
Vi är två minuter därifrån.
-Finns det täckning här? -Nej.
Ingen täckning, inget wifi, inga distraktioner.
Bara vi.
Herregud.
Hur länge har du haft den här?
-Gud, den är perfekt. -Kul att du gillar den.
Åh, nej. Gör du caipirinhas?
Jag hittade lite limejuice. Hoppas den är okej. Gillar du dem?
Såklart.
Tack.
Vill du gå och skriva lite…nu?
Du kan sitta i sovrummet.
Nej, jag vill hellre prata.
-Skål. -Skål.
Det är inte meningen att vara hård mot Florence.
Jag gillar henne.
Hon är bara en av de mest irriterande personerna som finns.
-Hon är svår. -Ja.
Ditt glas är tomt.
Ja, jag dricker alltid för fort.
Stanna här, så går jag och blandar en till.
Varför inte?
Tack.
Han var generös med berömmet.
Jag trodde att han var intresserad på grund av hur jag skrev.
Jag kände mig utvald.
Och han var charmig.
Okej.
Tack. Vi fortsätter med resten av vittnesmålen imorgon.
ALEXIS KAN DU RINGA DIN DOTTER?
JOHN JAG VILLE HA DIG HÄR. KAN DU SVARA?
SID VAD FAN, MAMMA? HÖR AV DIG!
TILL: JOHN SLUTA HÖR AV DIG TILL MIG.
JAG BEHÖVER VARA IFRED.
Jag tänkte komma ut med dem.
Det är lugnt. Det blev för soligt därute.
Man måste skydda sina tillgångar.
Ja.
Crossing to Safety.
Stegner.
-Vilken författare. -Så du gillar honom?
Ursäkta mig, Vlad, men skulle vi inte diskutera varandras böcker?
Jävlar. Jo.
Ledsen att jag tar upp det, men var inte planen…
Jo, såklart. Vänta lite.
Var är min…?
Förlåt mig.
Det är bara det att jag verkligen ser upp till dig.
Men snälla du.
Jag kände mig lite blyg…
I alla fall.
Varsågod.
Du får ursäkta alla…
-Vad betyder WIW? -Att jag önskar att jag skrivit det.
Jag är lite tänd på din berättare.
Den talade verkligen till mig personligen.
På vilket sätt?
Hur alla ens olika begär är i konflikt med varandra.
Det är så jag känner.
Jag verkar aldrig kunna bestämma mig för vad jag vill.
Varför kan jag inte bara säga det?
Du har skivor.
-Får jag ta en titt? -Självklart.
Ett, två, tre.
-Det är grundsteget. -Hur kan du det här?
Jag brukade gå till en salsaklubb i Florida när jag var 16.
-Det formade mig. -På vilket sätt?
Jag gillade att dansa med 30-åriga kvinnor.
-Förlåt! -Förlåt!
Jag leder.
Sådär ja.
Okej.
Förlåt mig. Jag är lite lullig.
-Jag ska försöka snurra dig, okej? -Okej.
Och så… Och upp.
Det gick bra.
Hoppsan! Just det.
Ja, jag hade tänkt… Jag glömde bara.
Jag tog med de här. Jag tänkte ge tillbaka dem.
Ska jag sätta på dem?
Nej.
Är du säker?
Om jag kunde åka till en sådan här plats vet jag inte vad jag skulle skriva om.
Det låter jobbigt.
-Vad handlar din nya bok om? -Det kan jag inte berätta.
Du behöver inte dra hela handlingen, men…
Vad handlar den om?
Jag antar att den handlar om…
…begär.
Den andliga aspekten av begär.
Hur ens längtan efter något ibland kan kännas nästan…
…helig.
Jag tror att jag ska ta en simtur och sen återgå till mitt riktiga liv.
En simtur?
-Du tog ju med mina badbyxor. -Det är nog kallt.
Jag är ryss.
Det är lugnt.
Jag kör hem honom, släpper av honom, och nästa gång vi ses
låtsas vi att inget utöver det vanliga har hänt.
Vi bibehåller en vänskaplig men distanserad relation.
Vi tittar ner och ler när vi möts i korridorerna.
En dag kommer jag se på honom och undra vad jag kände.
Det är bättre så.
Sådant är livet.
Det var en fin eftermiddag.
Vad förväntade jag mig?
Att han skulle dra mig till sig och kyssa mig?
Jag är ingen tonåring längre.
Jag är inte ens 35.
Jag vill inte att han åker.
-Gud, du fryser ju! -Är det där till mig?
Han kanske blir jättefull och inte i skick att köra hem.
Hoppa in i duschen. Jag ska sätta på den.
Okej.
Varmvattnet kommer att ta slut.
Varmvattnet tog slut. Fan också.
Herregud, du är… Vänta lite så ska jag…
Det här är Johns tröja. Irländsk ull.
Vänta här. Jag ska hämta dina kläder.
Herregud!
Kära någon. Gud!
Gud!
Jag har dig.
Vlad!
Nej! Wow.
Vlad!
Wow.
Gud.
-Ha den äran… -Du ska få lite vatten.
Här, drick lite. Lite vatten kanske…
Du!
Ja?
-Du tänker utnyttja mig, va? -Vill du det?
Tänker du göra det?
-Vlad! -Nej.
Vlad, vill du det?
Vlad!
Jag ska bara väcka dig lite.
Jag trodde att ryssar kunde dricka.
Under medeltiden, eller till och med i elisabetanska bondesamhällen,
band mödrar fast sina småbarn på stolar för att hålla dem säkra och upprätta,
så att de kunde jobba på fälten.
Herregud.
Den är stadig.
Det är bara vi två.
TILL: CYNTHIA JAG VET ALLT OM DIG OCH JOHN.
HUR KUNDE DU
Han kommer vara glad att han skrev det här.
För ärlighetens skull.
TILL: CYNTHIA CYNTHIA, DIN BITCH
TILL: CYNTHIA JAG VET ALLT OM DIG OCH JOHN.
JAG KAN INTE TÄNKA KLART.
JAG ÅKER IVÄG ETT TAG.
HÖR INTE AV DIG TILL MIG, TACK.
KOM IHÅG PHEES SIMLEKTION PÅ ONSDAG.
Han tappade sin telefon.
Jag förklarar när han vaknar. Han drack för mycket. Jag kunde inte flytta honom.
Jag får hålla vaka.
JOHN MÅSTE JAG LETA UPP DIG?
Vad i…?
BASERAD PÅ JULIA MAY JONAS BOK
Undertexter: Jessica Roos