Pozovite mi taksi, hoćete li? - Da, ser.
POZORIŠTE SENT DŽEJMS Najsjajnije napisana predstava koju sam video godinama.
OSKAR VAJLD Čovek je rođen pametan.
OBOŽAVAOC LEJDI VINDERVER Čitava predstava bila je izuzetno uzbudljiva.
Čujem da piše novu. Jedva čekam da je vidim.
Taksi!
Pa, gospodo, englesko pozorište je upravo promovisalo genija.
Osećam da bi se Vajld prvi složio sa tobom, Heri.
Voleo bih da mogu da odobrim njegovo ponašanje
onoliko koliko odobravam njegovu predstavu.
Koga je briga za njegovo ponašanje dok nastavlja da nam dalje ovakve predstave?
Pa, Oskare, kako izgleda biti tako uspešan? - Jeste li imali nekih sumnji, Robi?
Čestitke, Oskare. Sjajna predstava! Sjajna!
Ah, obavezan sam da se složim sa vama, lorde Soning.
Dragi moj gdine Vajld, jednostavno sam bila oduševljena vašom predstavom.
Ja sam uživao u intervalu.
Draga lejdi Soning, ostala je izuzetno ružna.
Uvek sam bio veliki poštovaoc vašeg rada, gdine Vajld.
I ja sam uvek bio veliki poštovaoc svog rada, gdine Šo.
Frenk! - Oskare!
Predivna predstava. - Hvala. Moja draga gđo majko. - Oskare.
Dragi moj dečače, trijumf. Veličanstven trijumf.
Ada, šta ćeš reći o mojoj predstavi u ženskom časopisu koji izdaješ?
Pohvaliću je isto tako visoko kao i ti, Oskare.
Uvek si bila najbolji kritičar mog rada.
Ali ja nikada ne kritikujem tvoj rad. - Baš tako.
Tako sam ponosna, Oskare. - I ja sam tako ponosan na tebe.
Izgledaš prelepo. - Oskare, ljudi gledaju.
Teško mislim da je Oskar tip muškarca
koji se brine o svom ponašanju u javnosti.
A kako se bratu Viliju dopala predstava?
Ili je niste mogli gledati iz bara?
Oh, savršeno sam trezan, hvala, Oskare.
Rezervisao sam sto u Savoju.
Uzmi taksi, Robi, budi dobar momak. - Naravno.
Konstans, ne smeta ti što nećeš poći.
Ali znaš, te večerinke. - U redu, Oskare.
Majka će te odvesti. Hoćeš li, majko? - Da, naravno.
Vili, uzmi moju odeću. - Zbogom, draga moja.
Ada.
Hajdemo, Bozi.
Laku noć, gđo Vajld. - Laku noć, Bozi.
Zeleni karanfil. Kako divno ekscentrično. - Prokleto smešno, ako mene pitate.
Ali ko je zgodni mladić sa njim?
Nebesa, Edit, ti baš nisi u toku.
Pa, ceo London priča o njima.
Prokleto je sraman način na koji se ti momci ponašaju.
Ovi umetnički ljudi misle da mogu da se ponašaju kako hoće.
Ali ko je on? Pa ti...
On je lord Alfred Daglas. Kvinsberijev sin.
Da sam Kvinsberi, ja bih... - Šta biste uradili, ser?
Šta biste uradili?
Izvinite.
Lorde Alfred, sećate li se moje ćerke?
Oh, gđo Somers. Kako ste? - Filis.
Jadna gđa Somers.
Još uvek pokušava da uvali njenu ćerku nekome.
Pa, gubi vreme sa njim.
Oh, maj lorde. Ti zli čoveče.
Bozi!
Ne poznaješ me više? - Šta želiš, oče?
Imaš li pojma koliko mi je muka da te gledam kako od sebe praviš budalu?
Lep si spektakl, ser, dok se ulizuješ i puziš oko tog momka, Vajlda,
poput neke proklete male pudlice.
Hoćemo li imati još jednu tvoju scenu, oče?
Scena ili bez nje, se, neću tolerisati takvo ponašanje.
Bi li radije da hodam okolo sa bokserskim
rukavicama i sparingujem sa priadnicima staleža?
Barem se moji prijatelji ponašaju kao muškarci.
Oče, imam više od 21 godine... - Tek si napunio.
Ne vidim zašto moram da ti odgovaram zbog svog ponašanja,
niti tražim dozvolu za izbor mojih prijatelja. - Sramota si za ime Kvinsberi!
Zaista nemam... - Bozi, je li taj taksi spreman?
Oskare, ovaj neprijatni mali čovek je moj otac.
Lord Kvinsberi? - Da.
Drago mi je što smo se upoznali, ser.
Zadovoljstvo je u potpunosti vaše, gdine Vajld.
Oskare, idemo. - Samo minut.
Imam nekoliko stvari da kažem ovom gdinu. - Oče!
Slušajte me, gdine. - Oh, zaista, lorde Kvinsberi.
Mislim da je javnost imala dovoljno glumačke predstave za jednu noć.
Zahtevam da me saslušate!
Čuje vas čitavo pozorište, ser. Trebao bih...
Bravo, Vajld.
Najzabavnije. Oboje tako mislimo, zar ne, draga moja?
Vrlo ste laskavi, vaše Kraljevsko Visočanstvo.
I gđo Langtri, veoma ste lepi.
Obožavam laskanje gotovo isto koliko i vi, Oskare.
Nisam znao da ste zaštitnik umetnosti, Kvinsberi.
Mislio sam da su borbe pesnicama više u vašoj liniji.
Pa, hvala vam za najugodnije veče, Vajld.
Radujemo se sledećoj predstavi.
Laku noć ser.
Dolaziš li, Bozi?
Samo da ti kažem ovo, oče. Dugo me progoniš.
Ako ponovo pokušaš da na mene utičeš,
ili pišeš svoja pisma o zloupotrebi,
neću se ustručavati da potražim zaštitu zakona.
Možda ćeš imati zakon u rukama mnogo pre nego što misliš, momče.
Dobro jutro, Edvarde.
Dobro jutro, gdine Vajld, ser. Divno jutro.
Da, mislim da ću malo prošetati. Prati me.
Gde, ser?
Kafe Rojal.
Kafe Rojal? - Vrlo dobro, ser.
Gdine Vajld. Gdine Vajld, ser.
Gdine Vajld, jednu stvar koju moji čitaoci žele da znaju.
Za koji list pišete, ser? - Odjek, ser.
Pa, da su vaši čitaoci voljni da nauče bilo šta,
ne bi uzeli odjek.
Mogu li da vas pitam, ser, zašto uvek nosite zeleni karanfil?
Gdine Vajld, vaša knjiga Dorijan Grej... - Čekajte tren. Šta ste rekli, ser?
Zašto uvek nosite zeleni karanfil? - Smatram da je priroda prilično neadekvatna.
Zašto nikad nije pomislila na zeleni karanfil, ne mogu da zamislim.
Gdine Vajld. Nema sumnje da će se vremenom pozabaviti.
Gdine Vajld, vašu knjigu Dorijan Grej je žestoko kritikovana. - Ne od mene.
Da, ali mnogi je smatraju nemoralnom.
Ah, ser. Šta je nemoral? Smatram da je držanje
do uskih moralnih standarda ovog viktorijanskog doba
najgrublji oblik nemorala.
Da, ali, znate, kaže se, ser,
da je većina vašeg pisanja i zaista vaša osnovna filozofija
u osnovi nemoralna. Šta kažete na to?
Možda sam uvredio neke ljude, ali siguran sam da će za 50 godina,
dela Oskara Vajlda biti standardna literatura za svakog učenika 5. razreda.
Tako je! Tako je!
Moje jedino žaljenje je što neću biti tamo da naplatim tantijeme.
Moram reći da teško mogu da zamislim novinara
u položaju da govori o nemoralu.
Šta? - Zaista, lorde Alfred.
Pa, šta može biti nemoralnije od novinara?
Osuđuje kockanje na naslovnoj strani a na zadnjoj strani daje savete za trke.
Sjajno, Bozi. Voleo bih da sam to ja rekao.
Hoćeš, Oskare. Hoćeš.
Kad se vratite u Okford, možete reći da ste nadmudrili Oskara Vajlda.
Ako se ikada vratim, sigurno hoću.
Šta mislite?
Pa, zar niste znali? Suspendovan sam.
Čestitam!
Ovih dana se svi najbolji ljudi suspenduju.
Šta si radio, Bozi? Zapalio si dekanove pantalone?
Konobar! Konobar! Još šampanjca.
Iskreno, verujem da je previše obrazovanja loše.
Ne slažete se, Oskare?
Svakako.
Neznanje je nežni cvet. Dodirni ga i nestane.
Nisi mi rekao da si suspendovan.
Zar ne? - Ne.
Oh. - Zašto?
Sve je bilo prilično mučno.
Mučno ili ne, voleo bih da čujem za to.
Pa, bilo je nekog skandala oko momka u gradu.
Znaš kako provincijalan Okford može biti po nekim pitanjima.
Iskreno, smatram da je cela stvar prilično zabavna,
ali nažalost mom ocu nije.
Bio je tako odvratan sa svojim "takozvanim sinom", kako je rekao,
da me se potpuno odrekao.
Dakle, sada nemam ni penija na svetu.
Frenk, pijan si. - Pijan? Ko je pijan?
Oskare, jesi li me ikad video da sam popio više nego što mogu da podnesem?
Ne, ali video sam vas kad ste trebali da budete manje agresivni.
Zašto mi ranije nisi rekao o tome?
Pa, bio si tako zauzet, šta, svojom predstavom i...
Ako imaš bilo kakve nevolje, samo mi moraš doći.
A ako ti je novac potreban, ne moraš da brineš.
Vrlo si ljubazan prema meni, Oskare.
Jako mi je stalo do tebe.
Pored toga, čemu služi prijateljstvo?
Hajde, gdine Vajld, ponestalo nam je razgovora.
Sve dok nam ne ponestane vino.
Konobar! Konobar!
Znate, gospodo, u poslednjih nekoliko godina,
našao sam izvanredno otkriće.
Šta je to bilo, Oskare?
Alkohol, ako se uzima u dovoljnim količinama,
proizvodi sve efekte opijenosti.
Gospodo, nazdravljam.
Za mlade
Oskare, pričaš kao da si starac.
Jesam. Učinio bih sve da vratim izgubljenu mladost
osim vežbanja ili ustajanja rano ujutro.
Konobar! Konobar, gde je taj šampanjac?
Ah, hvala. Ovde smo.
Dobro veče, ser. - Zdravo, Arture.
Oskare! Rekli si da ćeš biti na ručku.
Da, imao sam sastanak sa svojim izdavačem.
Deca su te tražila.
Oh.
Odbijaju da spavaju dok im ne ispričaš priču.
Oh, vrlo dobro.
Tata! Tata!
Sad, šta je sve ovo što sa nespavanjem?
Želimo da nam ispričaš priču.
Vidim.
Pa, šta da vam pričam večeras?
Nemoj predugo, Oskar.
Divovi ili zmajevi?
Sinoć si nam pričao priču o divovima.
Pa, jesam li vam pričao priču o Srećnom princu?
Ne.
Visoko iznad grada, na visokom stubu
stajala je statua Srećnog Princa.
Bila je sva pozlaćena tankim listićima finog zlata.
Umesto očiju, imao je dva svetla safira
a na dršci njegovog mača blistao je veliki crveni rubin.
Bio je lep kao vremenski pijetao.
Da gdine?
Gdin Oskar Vajld?
Ne znam da li je kod kuće, gdine.
Ah. Moje ime je Vud.
Vud, gdine? - Da.
Ja sam prijatelj lorda Alfreda Daglasa.
Oh, vidim, gdine. Biste li ušli unutra, gdine?
Raspitaću se hoće li vas gdin Vajld videti, gdine.
"Draga mala lastavice", reče princ.
"Pričaš mi čudesne stvari,
"ali čudesnije od svega
"je patnja muškaraca i žena."
Izvinite, ser. Tu je osoba koja bi da vas vidi, ser.
Vrlo dobro.
Dao je ime Vud, ser. - Vud?
Rekao je da je prijatelj lorda Alfreda, ser.
Oh, razumem.
On je u dnevnoj sobi, ser.
Hvala, Arture.
Gdin Vud?
Tako je, ser.
Oh. Veoma nežno. Zaista vrlo delikatno.
Rekli ste da ste prijatelj lorda Alfreda.
Pa, pretpostavljam da možete to reći, ser, da.
Vrlo ljubazan džentlmen, Njegovo lordstvo, ser, vrlo ljubazan.
Pa, nije vas pomenuo, gdine Vud, ali...
Uh, Alfred Vud, ser.
Isto ime kao i Njegovog lordstva, ser.
Ja nisam lord, naravno, ser,
ali kao pesnik kao što ste vi mogli bi da kažete: "Šta je u imenu?"
Konjak, gdine Vud?
Hvala, ser.
Znate lorda Alfreda iz Okforda?
Pa, ne baš iz Okfordu, ser.
Ne, ser, ne na način na koji biste to možda mislili.
Nekad sam radio čudne poslove za Njegovo lordstvo.
Oh, bio je veoma ljubazan prema meni, ser. Da.
Džentlmen poput vas, ser, u svakom pogledu.
Hvala, gdine. Pa, veoma ću rado
upoznati bilo kojeg Bozijevog prijatelja.
Bozi?
Oh.
Da, naravno, ser.
U vaše zdravlje, ser.
Veoma dobar brendi, ser. Izvlači hladnoću iz kostiju.
Pa, ja...
Neću kao kiša oko Kragujevca, ser, kao što kaže izreka.
Sasvim slučajno, ser, uveravam vas, ja...
naišao sam na to pismo od vas lordu Alfredu Daglasu.
Veoma lepo pismo, ako mogu tako reći, ser.
Samo što mislim da
postoje delovi koji bi mogli biti "pogrešno shvaćeni", mislim da je reč, ser.
Kako ste došli do njega?
Ah, da, pa, nekada sam...
peglao odeću lorda Alfreda.
Posebne detalje u vezi sa njegovom odećom, ser.
Kao što možda znate.
Našao sam ga u jednom od njegovih džepova.
Tražite li od mene da kupim svoj rad, gdine Vud?
Pa, ser, ja... - Hajde, gdine, to ne zvuči baš poslovno.
Pa, već su mi ponudili 60 funti njega, ser.
Onda vam predlažem da ga odmah prodate.
I meni se retko nudi toliko
za prozno delo takve dužine.
Uzmite pismo, ser.
Bilo je glupo od mene da pokušam da vam ga prodam.
Stvar je u tome, ser, da m je očajnički potreban novac i...
Gladan čovek je primoran da pravi gluposti.
Oh, biste li voleli sendvič sa šunkom?
Sad me ismevate, ser.
Naprotiv, gdine Vud.
I sami se odlično snalazite.
Pa, mislim da ću sada poći, ser.
Ne, ne, ne, ne. Ostanite i završite piće.
To je vrlo ljubazno od vas.
Vi ste veoma loš zločinac, gdine Vud, ako mogu tako reći.
Činjenica je da sam došao u London da potražim neki posao.
Ah, posao, gdine Vud, je prokletstvo klase pijanica.
Tajna održavanja mladosti
je neizreciva strast za zadovoljstvom.
40 funti, ser?
Izaći ću na večeru, ubrzo. Možda bi voleli da mi se pridružite.
To je vrlo ljubazno od vas, ser.
Postoji fascinantan šarm
u tim vašim polusvetnim kriminalnim sklonostima, gdine Vud.
Pretpostavljam da vodite čudesno zao život.
Ah, pa, postoji dobro i loše u svima nama, ser.
Gdine Vud, rođeni ste filozof.
Siguran sam da ćemo se izuzetno dobro slagati.
U vaše zdravlje, ser.
Hoću li servirati večeru, madam?
Ne mogu da razumem. Sigurna sam da je gdin Vajld rekao
da će biti ovde na večeri.
Pa, možda se zadržao zbog posla, madam.
Da.
Hoćemo li sačekati?
Ne, Arture, večeraću sama.
U redu, madam.
Bozi, kasniš skoro sat vremena.
Da, znam.
Oh, znam šta to lice znači.
Obično najavljuje neugodan prizor.
Bilo bi lepo kad bi se to moglo izbeći.
U izuzetno sam dobrom raspoloženju.
Jesi li? - Bio sam.
Nema sumnje, zabavljao si svog prijatelja sinoć u Savoju.
Misliš, gdina Vuda?
Stvarno, Oskar, zar nemaš osećaj za pristojnost?
Taj čovek je sluga.
Veoma zabavan sluga.
Hvala nebesima, Bozi, mene ne inhibira tvoj osećaj za klasu.
Tako izgleda.
U svakom slučaju, bio ti je prijatelj.
Jedva da sam poznavao čoveka.
Nisam stekao takav utisak.
Dobro jutro, Milorde.
Šta je uopšte želeo?
Novac. Šta obično žele siromašni?
Biste li želeli da naručite sada, Milorde?
I dao si mu ga?
Za vredan deo imovine.
Pismo koje sam ti napisao u Oksfordu.
Mogu li preporučiti jastoga, Milorde?
Uzeću sole meuniere*. - Vrlo dobro. (* riba na francuski način)
Misliš li da te je ucenjivao?
Ostavljanje tog pisma da ga neko nađe nije samo nemarnost od tebe,
već i jedinstveni nedostatak poštovanja
za nešto što sam se nadao da je privatno i lično.
Konobaru, odmah donesite šampanjac. - Vrlo dobro, Milorde.
Izgleda, Bozi, da ću zauvek plaćati
zbog tvoje indiskretnosti i tvojih ekstravagancija.
Novac, je li to ono o čemu uvek misliš?
Ah, kad sam bio mlad mislio sam da je novac sve.
Sad kad sam stariji znam da jeste.
Bože moj, Oskare, nikad nisi zadovoljan.
Imaš uspešnu knjigu, predstavu koja se izvodi na Vest Endu...
I predstavu sa kućom prepunom poveriocima.
Imaš li ideju koliko sam novca potrošio otkad smo zajedno?
Siguran sam da si vodio bilans.
Ručak svaki dan ovde, večera u Savoju, večera u...
Oh vidi šta si učinio. - Žao mi je, ser.
Molim vas. - Oh, idi, prestani da se mučiš.
I uvek najbolji šampanjac jer imaš vrlo nežne nepce.
Bozi, izgleda da misliš da imaš pravo da živiš na moj račun
u raskošnom luksuzu na koji se nikada nisi navikao.
Plaćam račune za hotel, račun tvog krojača,
tvoje kockarske dugove.
Zahtevaš bez milosti i uzimaš bez zahvalnosti.
Jesi li završio?
Sad mi reci iskreno, Oskare. Šta si očekivao, hmm?
Jesi li mislio da sam neki obični ulični Arapin
koji se može kupiti za jeftine sitnice
i povremene večere u nekom restoranu u Sohou?
Dve godine ti dajem svoje prijateljstvo, Oskare.
Divio sam se tvojoj genijalnosti, smejao se tvojim šalama, laskao tvojoj ispraznosti.
A sada dovodiš u pitanje cenu takvog prijateljstva.
To nije dostojno tebe, Oskare.
Svom jedinom Boziju od Oskara Božić 1893
Dobro veče, gdine Vajld. - Dobro veče, Vilijame.
Sidni.
Hvala, ser.
Dobro veče, gdine Vajld. - Dobro veče.
Želim da ovo odnesete na ovu adresu.
To je odmah iza ugla.
Odmah, hmm? - Odmah, ser.
Zdravo, Robi.
Zdravo, Oskare.
Šta ćeš uzeti?
Brendi, i to veliki.
Džon. Veliki brendi.
Daj mi cigaretu, drago momče. Izgleda da sam svoje ostavio kod kuće.
Šta? - Cigaretu. - Oh, da, naravno.
Hvala.
Šta je ovo, Oskar? Zar ti nije dobro? - Ne, samo sam vrlo umoran, to je sve.
Vaš brendi, ser.
Hvala.
Oskare, jesi li znao da su se neki od članova kluba
obratili Komitetu tražeći tvoje iščanjivanje? - Pa, nadam se da neće.
Morao bih da nađem neko drugo mesto za popodnevne dremke.
Imate li ideju koliko ljudi priča o tebi ili šta oni govore?
Obožavam skandale oko drugih ljudi,
ali o sebi ih smatram izuzetno dosadnim.
To nije šarm novosti.
Ne mislim da će ti ovi tračevi biti dosadni.
Robi, raspravljaš li o mom blagostanju?
Ne misliš li da si vrlo drzak? - Ne želim da budem.
Oskare, shvatam da je mnogo tvog ekstravagantnog ponašanja
isključivo zbog efekta. Ti si umetnik.
Javnost očekuje da budeš drugačiji.
Ali nisi više mladi asketski pesnik, tek izišao sa Okforda.
Opusti se. - Veoma si uspešan dramaturg
na vrhuncu svoje karijere.
Večeraš sa Veličanstvima. Krećeš se u visokim društvenim krugovima.
Ah.
Hodaš ivicom, Oskare.
Sve dok budeš da izvodiš predstave za zabavu dvora,
društvo će te prihvatati.
Ali pređeš li prag njihove tolerancije
poslaće te iz visokih krugova
do dubine nesigurnosti. - Oh, zaista.
Pozdravljanje ne mora pasti jako daleko, Oskare, da bi postao omča.
Zaista, Robi, ovo je vrlo mučno.
Samo mi reci jednu stvar.
Ove priče koje čujem o tebi...
nema istine u njima, zar ne?
Pošto ne znam koje su to priče, teško da mogu da ti odgovorim.
Kažu da te...
ucenjuju zbog tvoje povezanosti sa Bozijem.
Da se družiš sa kriminalcima, štalarima.
Sve to zvuči vrlo uzbudljivo i intrigantno.
Nastavi dalje.
Samo želim da čujem da mi kažeš da to nije istina.
Robi,
duboko me boli što koristiš naše
prijateljstvo da bi zavirio u moj privatni život.
Mislio sam da si džentlmen. Sad vidim da nisi.
Samo želim da čujem kako to negiraš, Oskare.
Mora da misliš da hoćeš, Robi.
Gdin Vud bi da vas vidi, ser. - Hvala.
Robi... zato što si mi jako drag zaboraviću sve što si večeras rekao.
Laku noć.
Zdravo, Oskare.
Divan klub imate ovde. Sviđa mi se to.
Hteo bih večeras šampanjac.
Oh, nisi se trebala mučiti.
Moraš nešto da pojedeš.
U redu?
Znaš, jeo sam u svim najboljim restoranima u Evropi
ali nikad nisam okusio nešto poput tvojih pohovanih filea.
Gde je vino?
Ove nedelje ga nisu dostavili.
Za ime Boga, zašto nisu?
Možda činjenice da dugujemo trgovcu vinom 85 funti
ima neke veze sa tim.
Živimo na kredit, Oskar, i to ne može dugo potrajati.
Pa, ako uspem da završim ovu predstavu, sve će biti u redu.
Ako je to Bozi, reci mu da nisam kod kuće.
Želim da vidim gdina Oskara Vajlda.
Žao mi je ser, ali gdin Vajlda nije kod kuće.
Žao mi je, ali zahtevam da ga vidim.
Ne možete unutra, ser.
Molim vas, ser.
Vajld, želim da razgovaram sa tobom. Sedi.
Pa, Lord Kvinsberi. U redu je, Arture, možeš ići.
Čini se da aristokrati nemaju monopol dobrih manira.
Do đavola sa dobrim manirima, ser.
Ono što vam moram reći ima vrlo malo veze sa dobrim manirima.
Zaista? I pretpostavljam da ste doveli svog ružnog prijatelja
da vam pruži moralnu podršku.
Kada je o moralu reč, imam svu potrebnu podršku,
hvala lepo.
Retko sam naišao na nekoga kome je moralni osećaj bio dominantan
koji nije bio bez srca, okrutan, osvetoljubiv i sa potpunim nedostkom
najmanjeg smisla humanosti, lorde Kvinsberi.
Lično bih ranije imao 50 neprirodnih poroka
nego jednu neprirodnu vrlinu.
Da, mogu dobro da poverujem u to. Sad me slušajte, ser.
Pretpostavljam da ste došli da održite govor.
Ako je tako, nadam se da će biti kratak, jer imam posla.
Vajld.
Došao sam danas da protestujem protiv
tvog odvratnog odnosa sa mojim sinom.
To je odvratna i klevetnička izjava,
i tražim izvinjenje. - Odbijam da se izvinim.
Odbijam da se izvinim jer sam rekao nešto što je opšte poznato
svakom vozaču kočije i kuriru u Londonu.
Lorde Kvinsberi, sugerišete li ozbiljno
da postoji neprimereno ponašanje između vašeg sina i mene?
Ne kažem da postoji.
Kažem da tako izgleda, što je jednako loše.
Ali reći ću ti ovo.
Ako vas ponovo uhvatim zajedno,
izbičevaću vas, ser, i baciću vas na zemlju.
Vidim da ste kad je u pitanju borba,
odlučili da ignorišete pravila Kvinsberijevih.
Da, pa, upozoravam vas. - I ja vama upućujem pošteno upozorenje.
Ako ne napustite moju kuću za 2', izbaciću vas.
Odbijam da odem dok ne kažem šta iamm.
Naprotiv, ser, odlazite odmah.
Udarite ga! Udarite ga!
Arture, otvori vrata! Ovaj džentlmen odlazi.
Rado, ser.
Ovo je, Arture, Markis od Kvinsberija.
Najozloglašeniji nasilnik u Londonu i više ga nikada nećeš pustiti u moju kuću.
Je li to jasno? - Savršeno, ser.
Sad izađite. - Vrlo dobro.
Ali zažalićeš zbog ovoga, obećavam ti.
Obećavam ti.
Vratite se odmah u svoju sobu.
Hoće li to biti sve, ser?
Nadam se, Arture.
Ovo mora prestati.
Ti si jedini koji to može zaustaviti, Oskare.
Bože moj, zar mi nije dozvoljeno da se u miru bavim svojim poslom?
Šta je sa poveriocima koji kucaju na vrata
i Bozijem koji svraća kao da je ovo neka vrsta kluba.
A sad i taj grubi obračun sa njegovim unajmljenim gorilom.
Mogu podneti grubu silu, ali grubi razlog je prilično nepodnošljiv.
To je poput udaranje ispod intelekta.
Oskare, molim te da se odrekneš svog prijateljstva sa Bozijem.
Ne zbog mene, već zbog sebe.
On ti oduzima previše vremena,
zahteva previše tvojih emocija.
Znam.
Istina je da me momak neobično fascinira
da ga se ne mogu osloboditi.
Ti si njemu više potreban nego on tebi.
Potreban si mu jer je slab i sujetan.
A ti mu daješ status koji nikad ne bi mogao steći sam.
I nastaviće sa uzimanjem dok ne ostane ništa.
Uništiće te, Oskare.
Kad sam te oženio,
nisam verovao da je moguće nekoga više voleti nego što sam tebe voleo.
Još te volim, dušo.
Za mene si višla i veličanstvenija od bilo kojeg muškarca na svetu.
Pomozi mi, Konstans.
Pomozi mi.
Zašto ne bi otišao na neko vreme?
Barem dok ne završite svoju predstavu.
Možda će ti dati šansu da jasnije razmisliš.
Da, mogao bih.
Uvek si voleo more. Zašto ne odeš u Brajton?
Trebalo bi da je tamo veoma tiho u ovo doba godine.
To je divna ideja, Konstans,
ali jedva imamo dovoljno novca da platimo trgovce, a kamo li račune za hotel.
Već nekoliko meseci nisam doticala očev dodatak.
Bojim se da nije mnogo. - Ne, ne, Konstans. - Molim te. Molim te
Volim te.
Bože Gospode, gdine Vajld, gde ste to bili?
Razgovarao sam sa elementima, gđo Burdžes.
Oh, Bože, pokisli ste do kože.
Slušao sam mudrost mora, gđo B.
Celu noć napolju po ovakvom vremenu. Dođite gore i skinućemo tu mokru odeću
pre nego što se smrtno prehladite. - Sve je ovde.
Svaka reč i svaki epigram, gđo Burdžes. - Oh, drago mi je, gdine Vajld, ali hajdemo.
Svaki potez i svaka zavesa. Sve je ovde.
"Važnost toga da se bude Ernest".
Oh, da, to će biti lepo. - Ernest i njegova mala tetka...
Penjite se gore, kao dobar dečak, molim vas, gdine Vajld.
Vrlo ste ljubazni, gđo Burdžes.
Pa, ako ne možemo pokazati malo dobrote na ovoj zemlji,
možda i ne bismo bili ovde, tako ja to vidim.
Sad budite dobri i utoplite se.
Jesi li sigurnan da je ovo pravo mesto, drago momče?
Ovde sam ga doveo, ser. Nećete ga mimoići.
Bio je pravi umetnički džentlmen.
Sačekajte ovde, hoćete li? - U redu, ser.
Dobro jutro gđo.
Je li kojim slučajem moguće da je gdin Oskar Vajld odseo ovde?
Pa, jeste, ser.
Kako izvanredno.
Ah, mogu li ući unutra? - Svakako, ser.
Koja je njegova soba?
To je gore na vrhu stepenica.
Oh, radije bih da ga ne uznemiravate, ser.
Vidite, bio je napolju celu noć i nije mu baš dobro.
Zaista?
Razmišljam da pošaljem po lekara.
Lekar bi, madam verovatno propisao
malo manje brendija u njegovom soku.
Dakle.
Dakle, ovde si se sakrio, hmmm?
Bozi.
Zaista, Oskare, ti si najgora osoba.
Bio sam po celom Brajtonu.
Od jednog hotela do drugog, tražim te kao neki privatni detektiv.
Šta hoćeš? - Šta? Šta ja hoću?
Neću ništa, došao sam da te vidim.
Dobra nebesa, ovde je mračno.
Pa, moram reći da ne izgledaš previše dobro.
Oh, da.
Mislim da imam prehladu, ja...
Mora da si sišao sa uma kad si došao na ovakvo mesto.
Ne mogu da zamislim kakva mora da je hrana.
Naravno, čim sam saznao da si u Brajtonu, prirodno sam otišao pravo u hotel Grand.
Prirodno.
Tamo imam sjajan apartman sa pogledom na more.
A ja ću dobiti račun, bez sumnje, u dogledno vreme.
Ozbiljno, Os, neću ti dopustiti da ostaneš
u ovoj tmurnoj malom rupi ni minut više.
Pored toga, najfascinantniji ljudi borave u Grandu.
Samo stvarno pogledaj tu sliku.
Bozi, zar ne razumeš
da sam došao ovde da završim svoju predstavu u miru i tišini?
U Londonu ste me ti i tvoj otac doveli do ludila.
Bozi, moram da radim.
Ja sam poslednja osoba na svetu koja je želela da te ometa u tvom radu.
Mislio ti to ili ne, ometaš me. - Šta tražiš?
Tražim moju maramicu. Šta misliš da tražim? - Evo je, za ime Boga.
Zaista, Oskare, kad si bolestan, ti je jednostavno nepodnošljiv.
Nisam ni za šta kad sam bolestan.
Ali ne moraš zato da budeš dosadan.
Je li ovo tvoja nova predstava? "Važnost toga da se bude Ernest."
Da, skoro je završena.
Drago mi je da to čujem. Bolest skromnosti ti ne priliči.
Iskreno, mislim da si potpuno nerazuman u vezi ove stvari.
Nestaješ, ostavljajući me u gradu bez penija.
Pokušavaš li da prekineš ovu vezu, Oskare? Je li to ono što želiš?
Ne znam šta želim. Samo želim da imam mir.
"Hvala ti na tvom društvu.
"Bilo je šarmantno dok je trajalo. Sad ljubazno izađi."
Bozi, zar ne vidiš da sam bolestan i jedva znam šta radim?
A šta je sa mnom? - Baš me briga šta radiš,
samo idi i ostavi me na miru.
Misliš zauvek?
Ne mogu ovako dalje...
sa tvojim nastupima besa i tvojom ekstravagancijom.
To mora da prestane, Bozi.
Ne bi li moj otac bio oduševljen da pomisli
da je konačno prekinuo naše prijateljstvo?
Bože moj, ovde je zagušljivo. Ne znam kako možeš da dišeš.
Jednom zauvek smrtno mi je muka da budem mačja šapa
u tom strašnom ratu između tebe i tvog oca.
I za ime Boga, zatvori prozor.
Moram li ja da budem odgovoran za gluposti mog pomahnitalog oca?
Ponekad mislim da je između njega i tebe vrlo mala razlika.
Oboje ste ludi. Bozi, prozor.
Bože moj, skoro da jedva mogu da podnesem ovo ovde.
Oh, moj Bože. - Je li ovo zahvalnost koju dobijam
što sam ti se posvetio u ove 2. godine? - Bože moj!
Šta se dešava sa mnom?
Kako sam ikada mogao da pomislim da si tako čudesan...
Bozi, za ime Boga, odlazi. - Oskar Vajld, veliki genije,
veliki um.
Idol društva. I gledam te kako cviliš kao neki izubijani pas.
Misliš li da ćuti dozvoliti da ovo tako lako završiš, Oskare?
Nećete me odbaciti u stranu
jer nemas više koristi od mene.
Ti m nisi otac!
Bozi, jesi li poludeo?
Zar nisi znao? To nam je u krvi.
Bozi, spusti ga dole.
Bozi, molim te!
Koliko beznačajno izgledaš kad se plašiš, Oskare.
Nikad nisam mislio da ćeš se me bojati.
Oh, ovo mesto me deprimira.
Oh, hm...
Pretpostavljam da mi ne bi mogao priuštiti
novac da platim taksi, zar ne? Ja...
Oh, dobro.
Čekaj me, hoćeš li?
Da, madam.
Dobar dan, madam. - Dobar dan, Arture.
Je li gdin Vajld kod kuće?
Da, on trenutno radi, madam.
Ali gđa Vajld je u dnevnoj sobi.
Gđa Leverson, madam. - Ada!
Draga moja, nadam se da ti ne smeta što sam svratila.
Naravno da ne. Arture, možemo li popiti čaj?
Svakako, madam.
Kako je lepo da te vidim. Dobra nebesa, smrzla si se.
Dođi i zagrej se uz kamin.
Upravo sam umotavala moj rođendanski poklon za Oskara.
Misliš li da će mu se svideti?
Oh, sigurna sam da hoće, najlepši je.
Oskar ima istančan ukus, čak i u najjednostavnijim stvarima.
Kako je Oskar? - Oh, mnogo bolje.
Samo mu je trebalo da bude zbrinut kako treba.
Šta je sa Bozijem?
To je sve gotovo, hvala Bogu.
Ne mogu ti reći kako je to bilo, Ada.
Da žena dođe između tebe i tvog muža,
to je nešto što žena može da razume.
Ali drugi muškarac.
Konstans, čujem li to Adin glas? - Da, čuješ, najdraži.
Moram to sakriti, ne želim da pokvarim iznenađenje.
Ada, draga moja. - Divno izgledaš, Oskare.
Mm, kakav divan šešir!
Konstans, gde je ta boca šampanjca koju sam čuvao?
Oskar, nećeš početi tako rano da piješ.
Naravno da hoću. Ovo je proslava.
Završio si predstavu? - Zavesa je pala na treći čin
"Važnosti toga da se bude Ernest" dok je zvonilo na vratima.
Doneću šampanjac. - Ada, tvoj tajming je besprekoran.
Je li dobra predstavaa? - Sasvim izvanredna.
Ada, srećniji sam nego što sam bio godinama.
Radim. Viđam više decu.
Konstanca je anđeo čuvar.
U stvari, verujem da postajem dosadan i buržuj i veoma star.
Nedostaje ti, zar ne?
Da.
Ponekad kad vidim sunce na večernjem nebu
ili lutam pored reke i posmatram mračne vode,
čini mi se da ga vidim kako lebdi pored mene u tami,
i tada se osećam užasno sam.
Jeste li videli ovo?
Nismo mogli naći čaše za šampanjac.
Prošlo je dosta vremena otkad smo ih koristili.
Oskare, šta je to?
Bozijev stariji brat ubijen je juče u lovačkoj nesreći.
Oh, kako strašno.
To bi bio Francis, zar ne?
Bozi ga je jako voleo, zar ne? - Arture. - Ser?
Želim da odmah odeš u poštu i pošalješ telegram. - Vrlo dobro, ser.
Mislim da ću mu možda biti potreban.
Kako je Svemogući Bog odlučio
da uzme k sebi dušu našeg dragog brata koji je otišao,
zato njegovo telo zaveštavamo zemlji.
Pa...
izgleda da je bila potrebna smrt
za porodično okupljanje u ovoj kući.
Svi ste tihi.
Upravo sam izgubio sina. Znači li to nešto nekom od vas?
Hmm?
Ti si mu majka. Zar ne plačeš zbog svog sina?
Jedinog pravog muškog sina kojeg si ikada rodila.
Zaista, oče... - Jedinog pravog muškarca među vas troje!
Doviđenja, majko. - Doviđenja, Bozi.
Bozi!
Gde dođavola misliš da ideš?
Sahranio sam brata.
Nema šta više da me ovde zadrži. - Ovo je tvoj dom, proklet bio!
Ti pripadaš ovde!
Rođen si ovde!
Kinmaunt je kuća Daglasa postoji više od 300 godina.
Doviđenja, Persi. - Bozi!
Bozi.
Ne idi, dečko. Ostani ovde.
Samo na nekoliko dana, hoćeš li?
Ovde je ponekad tako usamljeno i...
Pa, samo nekoliko dana, a? Sine?
Zoveš me sinom?
Ja nisam tvoj sin.
Odrekao si me se ili si to zaboravio?
Odrekao si me se baš kao što si se odrekao cele porodice.
Izbacio si majku iz ove kuće
svojim zlostavljanjem i svojim nemoralom.
Progonio si me sve dok sam morao da se držim podalje od tebe
iz straha od toga šta bih mogao da uradim kad bih bio ovde i digao ruku na tebe.
Pokušao sam da napravim čoveka od tebe.
Pokušao sam da te zaštitim od sebe.
Nije to ništa više nego što bi to učinio bilo koji drugi otac koji ima samopoštovanje.
Izgubio si svoje samopoštovanje onog dana kad si moju majku izbacio iz ove kuće
i doveo svoju ljubavnicu ovde da živi sa tobom.
Prokletsta bila tvoja drskost! - Molim vas!
Trebao bih da uzmem bič i da te oborim na zemlju.
Pozdravio bih priliku, veruj mi.
Pričaš sa mnom o moralnom pitanju.
Za ime Boga. - Oče!
Pa, šta je sa njim i onim prokletim momkom Vajldom?
Hvala Bogu da sam uspeo da to okončam.
Jednog dana spustićeš se na kolena i zahvalićeš mi na tome.
Jutros mi je poslao telegram.
Barem ima više simpatije prema mojoj nesreći nego što izgleda.
Vraćam se danas u London, i upozoravam te,
ako ikad pokušaš ponovo da se umešaš u moje privatne poslove,
kupiću sebi pištolj i uloviću te i ubiti.
Bozi!
Nisi moj sin, čuješ li?
Ti nisi moj sin!
Vrati se svom dragocenom prijatelju, ali upozoravam te,
još nisam završio sa tobom! I sa njim!
Videću vas oboje iza rešetaka!
Čuješ li? Iza rešetaka!
Moram mnogo toga da ti nadoknadim, Oskare.
U prošlosti sam bio potpuno užasan prema tebi.
Ne, ne spominji to više.
Ponekad je potreban dobar napor da se očisti vazduh.
Šta ćemo da uradimo sa tvojim ocem?
Veruj mi, samo zbog tebe
nisam do sada preduzeo neku vrstu pravnog postupka protiv njega.
I umešaš celu porodicu u skandal?
To nikome ne bi pomoglo, osim možda novinarima.
Sve dok me ostavlja na miru, vredi.
Nebesa, zašto pričamo o mom ocu?
Premijera tvoje nove predstave je u subotu.
Trebali bismo da popijemo za njen uspeh.
Njen uspeh?
Dragi moj dečko, ne sumnjaš valjda da će biti uspeh, zar ne?
Za "Važnost toga da budeš Ernest".
Na važnost prijateljstva.
Čekaj tamo. - Da, ser.
Lord Kvinsberi, ser?
Da.
Žao mi je ser, imam striktno nareeje da vas ne pustim u pozorište.
Mora da ste izgubili razum.
Žao mi je ser.
Ko ste vi uopšte, dođavola? - Ja sam policajac, ser.
Jeste li zaista?
Policajac, zar ne?
Jeste li?
Ne zaboravite bogalje, ser.
Žao mi je, ser.
Nijednoj neautorizovanoj osobi nije dozvoljeno da uđe u pozorište.
Znaš li sa kim razgovaraš? - Oh, naravno, Vaše lordstvo.
Sad vidite, Milorde, zašto ne odeteete i ne zaboravimo čitavu stvar?
Ne bi trebali da uđete tamo i pokvarite svima uživanje.
Nisam potpuno bez uticaja. - Potpuno sam siguran da niste, Milorde.
Ne, prijaviću vas vašem vašem nadređenom, ser.
Malo je popio u ovoj priči, zar ne biste rekli, ser? - Hmm.
Pa, nadajmo se da smo ga poslednji put videli večeras.
Dame i gospodo, neizmerno sam uživao ove večeri.
Glumci su pružili šarmantnu izvedbu preslatke predstave.
A vaše poštovanje je bilo najinteligentnije.
Čestitam vam na uspehu vaše predstave,
što mi dokazuje
da mislite skoro jednako visoko o predstavi kao i ja.
To je prilično pamet... - Taksi!
To je Kvinsberi.
Kvinsberi? Šta je naumio?
Ludo kao i uvek, pretpostavljam.
Lud.
Izvinite! Izvinite!
Gdine Vajld, mogu li vam uručiti ovo, ser?
Kako šarmantno.
Svaki put kada ih pomirišem, pomisliću na vas, lord Kvinsberi.
Albemarl klub.
Požuri. Požuri!
Mogu li vam pomoći, ser?
Dajte mi olovku.
Sad, želim da...
predate ovu poruku...
gdinu Oskaru Vajldu. - Vrlo dobro, ser.
Za Oskara Vajlda, poznatog sodomistu.
Izvoli, Edvarde.
Hvala, gdine Vajld, ser.
Dobro jutro, Vajld. Čestitke! - Hvala. - Taksi!
Vajld, dragi moj druže.
Sinoć sam gledao vašu predstavu. Razboleo sam se od smeha.
Izgleda da ste se izvrsno oporavili, majore.
Oh, gdine Vajld. Džentlmen je ovo sinoć ostavio za vas, ser.
Oh. - Čujem da je vaša predstava bila veliki uspeh, ser.
Čestitam, ako mogu tako reći. - Hvala, Sidni.
Zdravo staro momče. Uživao sam u vašoj preds...
SER EDVARD KLARK KRALJIČIN KONSULTANT
Pa, nema sumnje, gdine Vajld,
na osnovu onoga što je napisano samo na ovoj posetnici,
imate najjače moguće razloge
za akciju protiv lorda Kvinsberija zbog krivične klevete.
Znači li to, ser Edvarde, da ćete preuzeti slučaj?
Pa, pitanje je, naravno,
želite li da pristupite ovoj akciji? - Pa, naravno!
Zašto to pitate, ser Edvarde?
Pa, nema sumnje, odbrana Kvinsberija
biće da je ono što stoji u klevetničkoj poruci
bilo opravdano i u stvari tačno.
To sigurno nije tačno.
Bez obzira na to, odbrana će uložiti svaki napor da dokaže da jeste,
a to bi moglo biti izuzetno sramno za gdina Vajlda.
Slažem se. Oskare, jednostavno nije vredno toga.
Kvinsberi je očigledno ludak.
On upravo i želi da preduzmete akciju protiv njega.
Zbog toga je i ostavio tu posetnicu.
Ali ako mu dozvolimo da se izvuče sa tim, ništa ga više neće zadržati.
Moramo negde povući crtu. To je pitanje principa.
Bojim se da je lord Alfred u pravu.
Čovek mora negde biti zaustavljen.
Dakle, želite da nastavite sa ovom akcijom? - Želim.
Jedva čekam da vidim lice mog oca kad uđem u boks za svedoke.
Kad budem rekao... - Neće ići u boks za svedoke, Bozi.
Jesi li lud, Oskare?
Moram im samo reći kako je...
kako me je progonio poslednje 2 godine,
kako je isterao moju majku iz kuće svojim ludim zanosom.
Neću te mešati u ovo, Bozi.
Bojim se, gdine Vajld, da je lord Alfred već umešan.
Pa, naravno da sam umešan.
Neću da vas izložem skandalu više nego što je to potrebno.
Oskare, zar ne shvatate...
Bozi, ne ulazite u boks za svedoke i to je konačno.
Moraćete da oprostite Boziju. Malo je impulsivan.
Tako bi izgledlo.
U svakom slučaju, imate vrlo jak slučaj, gdine Vajld.
U čemu je stvar, Robi?
Jeste li odlučni da doprinesete svom uništenju, Oskare?
Je li to ono što pokušavate da uradite?
Ne razumem.
Navikao sam da mate svoje mišjenje.
Odličan um. Oh, zaista.
Oskar, ne smete dozvliti da vas Bozi uvuče u ovo.
Koja je alternativa? - Otidite u inostranstvo.
Neka se Kvinsberi i njegov sin svađaju bez vas.
Odgovaraju jedan drugom.
Kasno je, Robi.
Pa, ser Edvarde, potpuno sam vam na raspolaganju.
Treba li vam još neke informacije?
Postoji jedno pitanje koje moram da postavim.
Molim vas, postavite ga.
Mogu prihvatiti ovaj slučaj, gdine Vajld,
ako mi potvdite svojom čašću engleskog džentlmena
da u optužbama protiv vas nema istine.
Uveravam vas kao irski džentlmen
da uopšte nema istine ni u jednoj od njih.
Pa, hoćemo li reći onda sutra ujutro ovde u 10:30, gdine Vajld?
Dobro. Gdine Hamfri.
Novine! Kvinsberi uhapšen!
Novine! Novine! Specijalno izdanje!
KVINSBERI UHAPŠEN Kvinsberi uhapšen!
Novine! Novine, ser! Novine!
Tišina!
To je Edvard Karson, Kvinsberijev advokat.
Pohađali smo zajedno Triniti koledž.
Nema sumnje da će svoj zadatak obavljati sa svom dodatnom gorčinom starog prijatelja.
Tišina!
Spremite se za suđenje.
Sve osobe koje imaju šta da rade
pred Mojim lordovima, kraljičinim sudijama čitači i podnosici
u razmatranju odgovornosti pritvorenog pred Centralnim krivičnim sudom,
priđite bliže i obatite pažnju. Bože, čuvaj kraljicu.
Uvedite Džona Šolto Daglasa, markiza od Kvinsberija.
Džon Šolto Daglas, markiz od Kvinsberija.
Jeste li vi Džon Šolto Daglas, markiz od Kvinsberija?
Jesam, ser.
Tužiici Naše lejdi, kraljice, po zakletvi tvrde
da je Džon Šolto Daglas, markiz od Kvinsberijaja,
namerno i zlonamerno nameravao da uvredi
Oskar Fingal O'Flaerti Vils Vajlda,
i izazove ga da počini kršenje mira,
i da ga izloži u javnom preziru, skandalu i sramoti,
"učinjenom 14. februara u godini našeg Gospodara 1895,
"i u nadležnosti ovog suda
"nezakonito, zlo i zlobno napisao i objavio
"lažno i skandalozno,
zlonamernu i klevetničku poruku u obliku posetnice,
upućenoj pomenutom Oskaru Fingalu O'Flaerti Vils Vajldu,
na kojoj su napisane reči,
" Za Oskara Vajlda, patrona sodomije."
Tišina u sudu.
"Na veliku štetu, skandal i sramotu
"rečenog Oskar Fingal O'Flaerti Vils Vajlda
"i protiv mira naše rečene Lejdi Kraljice, njene krune i dostojanstva,
"Džon Šolto Daglas, markiže od Kvinsberija,
"po navedenoj optužnici, kako se izjašnjavate?"
Kriv ili nisam kriv?
Nisam kriv, Milorde.
Ako dovolite, Milorde,
prigovor mog klijenta je da je navodna kleveta
prema prirodnom značenju tih reči
tačna u suštini i u stvari,
i je bilo u javnu korist i interesu
da se materija u navodnoj kleveti trebala objaviti.
Je li ovakvo izjašnjavanje o krivici podnešeno ovom sudu?
Jeste, Milorde.
Hvala, gdine Karson. Neka porota položi zakletvu.
Uzmite Bibliju u desnu ruku i pročitajte sa kartice.
"Kunem se Svemogućim Bogom da ću dobro i zaista..."
Stavio sam posetnicu u kovertu,
koju sam adresirao na gdina Oskara Vajlda
i kad je gdin Vajld došao u klub,
predao sam mu je rekavši da me je lord Kvinsberi zamolio da mu je dam.
A jeste li pogledali tu posetnicu kad vam ju je lord Kvinsberi dao?
Jesam, ser.
Hvala, gdine Rajt.
Nemam pitanja, Milorde.
Svedok može odstupiti.
Mislim da odbrana nema nikakvu nameru
da spori činjenicu da je lord Kvinsberi ostavio ovu posetnicu u klubu Albemarl,
niti da je su na njoj napisane reči na koje se žalio moj klijent.
U svojoj odbrani
optuženi želi da se ispita karakter gdina Oskara Vajlda,
jer se okrivljeni poziva na dokazno pismo
koje je gdin Oskar Vajld napisao lordu Alfredu Daglasu,
sinu optuženog.
Sad predlažem da pročitam to pismo sudu, Milorde.
"Moj jedini dečko, vaš sonet je prilično lep,
"i čudo su što su te tvoje senzualne usne boje crvene ruže
"trebale da budu stvorene ne manje za muziku pesme nego za ludilo poljubaca.
"Vaša istančana grešna duša hoda između strasti i poezije.
"Znam da je Hijacinta, koga je Apolon toliko ludo voleo,
"bio vi u grčkim danima.
"Uvek sa večnom ljubavlju, vaš, Oskar."
Reči sadržane u tom pismu mogu izgledati pomalo ekstravagantno
za one koji se obično bave pisanjem komercijalne prepiske.
Tišina!
Ali gdin Vajld je pesnik
i to pismo on smatra proznim sonetom,
i jednog kojeg se zbog ničega ne stidi.
Sad bih zamolio gdina Oskara Vajlda da ode u boks za svedoke.
Uzmite Bibliju u desnu ruku i pročitajte sa kartice.
"Kunem se Svemogućim Bogom da će dokazi koje predajem ovom sudu
"biti istina, cela istina i ništa osim istine,
"tako mi Bog pomogao."
Vi ste gdin Oskar Vajld i vi ste tužioc u ovom slučaju.
Jesam.
Koliko imate godina, gdine Vajld?
Imam 39 godina.
Jeste li oženjeni, gdine Vajld?
Jesam i imam dvoje dece, jedno starosti 9, a drugo 8 godina.
A kada ste se prvi put upoznali sa lordom Alfredom Daglasom?
1891. godine.
Prijatelj ga je doveo u moju kuću.
I od tada ste postali bliski prijatelji?
Više puta je bio gost u mojoj kući.
Vaš gost i vaše žene?
Sigurno.
Marta 1893. god.
jeste li saznali da je pismo upućeno lordu Alfredu Daglasu
došlo u ruke određene osobe?
Da, čovek po imenu Vud došao je kod mene
i rekao da ga je našao u odeći koja je pripadala lordu Alfredu.
Je li tražio novac za to pismo?
Rekao je da mu je čovek ponudio 60 funti za njega.
I šta ste rekli na to?
Rekao sam da nikada nisam dobio tako veliku svotu
za prozno delo te dužine,
i savetovao sam ga da ga proda čoveku odmah.
Pre tog vremena bili ste izloženi velikoj neprijatnosti
od lorda Kvinsberija, zar ne?
Oh, da.
Napisao je više uvredljivih pisama meni i mojim prijateljima
i jednom prilikom je nasilno ušao u moju kuću
i bio sam primoran da ga izbacim.
I šta se dogodilo tom prilikom?
Izneo je određene optužbezbog moje veze sa lordom Alfredom
i rekao sam mu:
"Lorde Kvinsberi, optužujete li ozbiljno
vašeg sina i mene da se neprilično ponašamo?"
I šta je rekao na to?
Rekao je: "Ne kažem da je tako, ali kažem da tako izgleda."
Tišina u sudu!
Ako opet dođe do najmanjeg poremećaja,
isprazniću sudnicu.
Gdine Vajld, vašu pažnju privukli su neke izjave
podnete u izjašnjenju o krivici
koje je podneo optuženi, Lord Kvinsberi,
u vezi sa prirodom konakta koje ste imali sa različitim osobama.
Da.
Gdine Vajld,
postoji li išta istinito u bilo kojoj od tih optužbi?
Ni u jednoj od njih.
Hvala, gdine Vajld.
Gdine Vajld, ranije ste izjavili da imate 39 godina.
Je li tako? - Da.
Rođeni ste 1854. Zbog toga imate preko 40 godina, zar ne?
Oh, vrlo dobro.
Hmm.
U kojem je dobu bio Lord Alfred Daglas kada ste ga prvi put upoznali?
Imao je između 20 i 21.
Još nema 21. Hmm.
I od tada ste bliski prijatelji?
Da.
Odsedali ste sa njim na mnogim mestima?
Da.
U Okfordu, u Brajtonu u više navrata?
Da.
A u raznim hotelima u Londonu?
Da.
Takođe ste nekoliko puta bili u inostranstvu sa njim.
Da, u Egiptu, Parizu i Monte Karlu.
Bi li neko mogao da opiše vaše prijateljstvo kao intimno?
Da, veoma.
Zaista.
Ovde imam časopis koji se zove Kameleon,
u kojem je jedan vaš članak.
Takođe, dve pesme koje je objavio lord Alfred Daglas.
Da, mislio sam da su izuzetno lepe.
Jeste li?
Sećate li se naslova ovih dveju pesama, gdine Vajld?
Da. Jedan se zvala "U pohvale sramote",
a druga, "Dve ljubavi".
Hvala.
Te dve ljubavi, to su bila dva mladića, zar ne?
Da.
Jedan mladić svoju ljubav naziva pravom ljubavlju,
a drugi mladić njegovu ljubav sramnom. - Tako je.
Mislite li da je to daje neke neprimerene indikacije?
Ne, nikako.
Hmm.
U ovom časopisu postoji još jedan članak
pod nazivom "Sveštenik i Akolit". Jeste li ga pročitali? - Jesam.
Smatrate li da je ovaj članak na bilo koji način nemoralan?
Još gore. Bio je vrlo loše napisan.
Nije li to priča o svešteniku koji se zaljubio u ministranta?
Pa, pročitao sam ga samo jednom i ništa me ne bi navelo da ga ponovo pročitam.
Mislite li da je priča bogohulna?
Mislim da krši svaki umetnički kanon lepote.
To nije odgovor. - To je jedini odgovor koji mogu dati.
Želeo bih da znam da li mislite da je priča bogohulna?
Odvratna mi je, i kraj je bio potpuno pogrešan.
Hoćete li odgovoriti na pitanje?
Jeste li ili niste smatrali priču bogohulnom?
Mislio sam da je užasna. Bogohuljenje nije reč koju koristim.
Vidim.
Sad, iz istog časopisa ovde
su neke od fraza i filozofija za korišćenje mladosti
koje ste objavili.
"Poročnost je mit koji su izmislili dobri ljudi
"da objasnimo radoznalu privlačnost drugih."
Mislite li da je to istina?
Retko mislim da je išta što napišem tačno.
"Religije umiru teško kad se dokaže da su istinite." Je li to istina?
Da, držim se toga,
ali preveliko je to pitanje da bismo se njime bavili ovde.
Jeste li mislili da je to siguran aksiom da se zalažete za filozofiju mladosti?
Mislim da je veoma stimulativno.
"Ako neko kaže istinu, neko će je sigurno ranije ili kasnije saznati."
Prijatan paradoks, ali ne gledam na priču o njemu baš kao aksiom.
Bilo moralno ili nemoralno?
U mišljenju nema morala ili nemorala.
Postoje nemoralne emocije. - Upravo tako.
Nastavimo.
Ovo je uvod u vašu knjigu "Slika Dorijana Greja".
"Ne postoji takva stvar kao što je moralna ili nemoralna knjiga."
"Knjige su dobro napisane ili loše napisane."
To izražava vaše mišljenje? - Moj pogled na umetnost, da.
Onda, koliko god knjiga bila nemoralna, ako je dobro napisana,
to je po vašem mišljenju dobra knjiga.
Ako je dobro napisano tako da stvara osećaj lepote.
Onda dobro napisana knjiga
koja iznosi izopačene moralne pogleda može biti dobra knjiga?
Umetničko delo ne iznosi stavove.
Stavovi su za ljude.
Perverzni roman može biti dobra knjiga?
Ne znam šta smatrate perverznim romanom.
Onda ću predložiti da "Slika Dorijana Greja"
bude otvorena za interpretaciju kao takva knjiga.
Samo brucošima i nepismenima.
Naklonost i ljubav umetnika prema mladosti, Dorijan Grej,
može navesti običnog pojedinca
da veruje da možda ima određenu tendenciju.
Nemam saznanja o stavovima običnih pojedinaca.
Hmm.
Predlažem, ako mogu, da citiram
nekoliko odlomaka iz ove knjige.
Umetnik Halvard razgovara sa Dorijanom Grejom.
"Sasvim je tačno da sam vas obožavao"
"sa daleko više romantike nego što to što čovek obično daje prijatelju."
"Nikada nisam voleo ženu."
"Od trenutka kad sam vas upoznao,"
"vaša ličnost je imala najneobičniji uticaj na mene."
"Priznajem da sam vas obožavao, ludo, ekstravagantno, apsurdno."
Mislite li da kažete da taj pasus
opisuje prirodna osećanja jednog čoveka prema drugom?
Dorijan Grej je bio izuzetna ličnost.
Mogu li pretpostaviti da vi kao umetnik nikada niste upoznali ovde opisani osećaj?
Ne. To je delo fikcije.
Hajde da pređemo preko njega reč po reč.
"Potpuno priznajem da sam vas ludo obožavao."
Šta kažete na to? Jeste li ikada ludo obožavali nekog mladića?
Nikada nikome nisam poklonio obožavanje.
Osim sebi.
Pretpostavljam da mislite da je to vrlo pametna stvar?
Nimalo.
"Izuzetno sam te obožavao."
Mislite finansijski?
Oh, da, finansijski!
Mislite li da govorimo o finansijama?
Ne znam o čemu pričate. - Ne znate li?
Onda se nadam da ću sebe učiniti vrlo jasnim pre nego što to završimo.
A sada dolazimo do pisma koje ste napisali lordu Alfredu Daglasu.
Počinje, "Moj jedini dečko."
Pa, zašto bi se muškarac vaših godina obraćao mladiću
skoro 20 godina mlađem od sebe sa "Moj jedini dečko"?
Bio mi je drag. Oduvek mi je bio drag.
Jeste li ga obožavali?
Ne, sviđao mi se.
I to nije obično pismo.
Možete me isto tako ispitivati
je li Šekspirov sonet bio neprimeren.
Pretpostavimo da je čovek koji nije umetnik napisao ovo pismo.
Biste li rekli da je to primereno pismo?
Čovek koji nije umetnik ne bi mogao da napiše to pismo.
Pa, mogu da vam sugerišem, zarad vaše reputacije,
da u tome nema ništa čudesno.
"Te vaše senzualne usne boje crvene ruže..."
U velikoj meri zavisi od toga kako se čita.
"Vaša istančana grešna duša hoda između strasti i poezije."
Je li to divna fraza, gdine Vajld?
Ne kako ste je vi pročitali, gdine Karson. Čitate vrlo loše.
Ja se ne bavim umetnošću, gdine Vajld.
I kad čujem kako svedočite, veoma mi je drago što je tako.
Milorde, mislim da moj učeni prijatelj ne bi trebao tako da razgovara.
Mogu li da predlažem, gdine Karson,
da ne iznosite svoja lična mišljenja na ovom sudu?
Veoma je teško, Milorde. - I pored toga.
Gde ste prvi put sreli čoveka Vuda, gdine Vajld?
Došao je kod mene kući. Mislim da je to bilo u januaru 1893. godine.
I iste večeri, izveli ste ga na večeru?
Da.
Jeste li mislili da je došao da vas uceni?
Jesam, i bio sam odlučan da se suprotstavim tome.
Izvodeći ga na večeru i dajući mu 40 funti?
Pa, video sam da pismo nema nikakvu vrednost,
i dao sam mu novac nakon što mi je ispričao potresnu priču
o tome da je bez posla.
Predpostavljam da ste imali nemoralne odnose
sa njim prvo, a zatim su mu dali novac.
Milorde, stvarno moram protestvovati
zbog metoda mog ucenog prijatelja u ispitivanju svedoka.
Ne vidim da je gdin Karson na bilo koji način izvan reda.
Hvala, Milorde.
Poznajete li čoveka po imenu Čarls Parker, gdine Vajld?
Svedok će odgovoriti na pitanje.
Da, bio je prijatelj lorda Alfreda.
A čoveka po imenu Atkin?
Da, bio je Parkerov prijatelj. - Čoveka po imenu Grejndžer?
Da, bio je sluga lorda Alfreda.
I Tejlora, gdine Vajld. Znate li nekoga ko se zove Tejlor?
Da, bio sam na zabavama u njegovoj kući. Mi...
Jesu li oni bili svi, izuzev Tejlora, mladići od oko 20 godina?
Sviđa mi se društvo mladića.
Jeste li dali novac nekom od njih?
Možda sam. - Ili poklone?
Srebrna tabakera za gdina Tejlora,
pozlaćeni štap za hodanje gdinu Parkeru,
knjigu gdinu Vudu sa posvetom, "Alfredu od Oskara."
Jeste li znali, gdine Vajld,
da je Vud bio nezaposlen 3 godine,
da je Parker bio sluga, i da je muškarac Tejlor takođe bio bez posla?
To ne bi uticalo na moje prijateljstvo sa njima.
Pa ipak, davali ste im poklone i zabavljali ih na večerama u različitim prilikama.
Bez sumnje ste pili vino i šampanjac.
Ledeni šampanjac je moje omiljeno piće,
uprkos naređenja mog lekara.
Nisu nam važna naređenja lekara. - Nisu ni meni nikada bila.
I na ovim večerinkama
vaši gosti bez sumnje pili puno šampanjca.
Nisam ih prisiljavao da piju.
Niste ih ograničavali? - Koji bi džentlmen ograničavao svoje goste?
Koji bi džentlmen ograničavao slugu i konjušara, gdine Vajld?
Milorde, zaista moram protestvovati zbog cničnih primedbi mog prijatelja.
Gdine Karson, predlažem da se ograničite na pitanja, a ne na mišljenja.
Vrlo dobro, Milorde.
Jeste li znali, gdine Vajld,
da su Tejlor, Atkin i Parker
uhapšeni zbog provale u kuću na trgu Fitzroj?
Da, čitao sam o tome.
Znate li da su optuženi za kriminalne aktivnosti?
Koliko znam, sudija je odbacio optužbu.
O mladiću Grejndžeru.
Jeste li ikada večerali sa njim? - Ne, nisam nikada.
Ali poznajete ga?
Da, bio je sluga u kući lorda Alfreda u Oksfordu.
Dakle, videli ste ga u više navrata? - Odsedao sam u kući više puta.
Grejndžer je posluživao za stolom.
Jeste li ga ikad poljubili, gdine Vajld?
Oh, Bože, ne. Bio je izuzetno ružan.
Je li to razlog zašto ga niste poljubili?
Gdine Karson, veoma ste drski.
Jeste li rekli da ga nikada niste poljubili?
To je bilo glupo pitanje.
Zašto ste onda, gdine, spomenuli da je ovaj mladić bio izuzetno ružan?
Ne znam zašto sam spomenuo da je bio ružan,
osim što ste me zaprepastili svojom bezobraznom primedbom
i uvredljivim načinom na koji se ophodite prema meni tokom ovog svedočenja.
Zašto ste spomenuli njegovu ružnoću?
Jednostavno sam ja... - Zašto? Zašto? Zašto?
"Nisam poljubio Grejndžera jer je bio ružan."
Sasvim neistinito... - Protestujem, Milorde, zbog njegovih optužbi.
Moj učeni prijatelj stavlja reči u usta svedoka.
Svedok je sam to rekao.
Prigovor. - Neću tolerisati raspravu između advokata.
Ako mogu to reći, Milorde,
moj učeni prijatelj nema pravo da daje zaključke o određenom ponašanju
o grupi lica koja nisu prisutna na ovom sudu
i čije svedočenje nismo čuli.
Ali čućete, ser Edvarde.
Moja je namera da pozovem svakog od ovde navedenih ljudi
upravo sada u ovoj sudnici sutra ujutro.
Vud, Parker, Atkin, Grejndžer i Tejlor
preneće svoja gnusna iskustva u svojstvu svedoka.
Prema vašem ličnom priznanju, grupa ucenjivača i od policije osumnjičenih, ser.
Bez obzira, oni će biti ovde da daju svoje svedočenje,
svedočenje koje će dokazati da je izjašnjavanje mog klijenta
o krivici izvan svake moguće sumnje.
Tišina u sudu.
Mislim da bi ovo bio pogodan trenutak za odlaganje.
Svedok može da odstupi.
Sud će se ponovo zasedati sutra u 10:00.
Budite spremni za sud.
Sve osobe koje imaju šta da rade
pred Mojim lordovima, kraljičinim sudijama čitači i podnosici...
Pre nego što je počelo ovo nesrećno suđenje,
dali ste mi svoju reč da nema ničeg istinitog
u bilo kojoj od ovih groznih optužbi.
Znam, ser Edvarde. Bilo je to neoprostivo glupo od mene,
ali bojao sam se da nećete preuzeti slučaj.
Shvatate li da ste već izgubili ovaj slučaj.
Ali ono što je beskrajno ozbiljnije
je da kad Karson pozove te mladiće u boks za svedoke,
kao što očigledno namerava da uradi,
njihovi dokazi će neizbežno rezultovati vašim hapšenjem
pod nekim ekstremno teškim optužbama.
Ser Edvarde, mogu li reći samo jedno? - Molim vas.
Ceo slučaj je počeo tako što je moj otac optužio gdina Vajlda da je...
imao nemoralni odnos sa mnom, nije li tako?
Da.
Zašto za ime neba ne mogu da uđem u boks za svedoke
i pobijem ovu odvratnu optužbu? - Bozi, po poslednji put.
Ali to nije tačno, Oskar. - Znate da nije.
Takvo poricanje nesumnjivo bi imalo određenu težinu, gdine Vajld.
Po mom mišljenju, pozivanje lorda Alfreda u boks za svedoke
bila bi smrtna greška.
Ona zbog koje biste mogli žaliti do kraja života.
Gospodo, imam beskonačnu veru u dobar osećaj običnog čoveka,
i ako, kao što kažete, ovaj slučaj visi
o dokazima plaćenih informatora
i kriminalaca poput Vuda i Parkera,
ne mogu da zamislim da će britanska porota poverovati u njihovu reč pre moje.
Voleo bih da mogu da delim vašu veru.
Pa, što mora biti, biće.
Ali želim da shvatite da lord Alfred neće
svedočiti na ovom suđenju.
Vrlo dobro.
Pa, potrudiću se da spasem ono što je ostalo od vaše reputacije
povlačenjem tužbe odmah ujutru.
Uzgred, nema potrebe da sutra budete prisutni na sudu.
Zaista nema potrebe da budete prisutni u ovoj zemlji.
U 10:00 večeras kreće trajekt za Kale, gdine Vajld.
Savetovao bih vam da budete na njemu.
Pre nego što osudite lorda Kvinsberija,
molim vas da razmislite da li se Džordžov bilo čiji drugi otac trebao
ne bi pobunio u takvim okolnostima.
Molim vas da imate na umu da je sin Lorda Kvinsberija
toliko bio impresioniran Vajldom da je pretio da će upucati svog oca.
Sada moram pristupiti još bolnijem delu slučaja.
Moja je nesrećna dužnost da pred vas izvedem mladiće...
Je li Vajld otišao? - Nije.
da ispričaju svoje tužne priče.
Prvo pozivem Čarlsa Parkera.
Mogu li da zahtevam toleranciju Vašeg lordstva dok ne formiram
zaključak, što ću, naravno,
uraditi sa osećanjem velike odgovornosti?
U svakom slučaju, ser Edvarde.
Oprostite mi, gdine Karson.
Siguran sam da to mora biti očigledno Vašem lordstvu
da oni koji napadaju gdina Vajlda u ovom slučaju
imaju prema njemu strašnu anksioznost.
Presuda doneta u korist okrivljenog lorda Kvinsberija
može se interpretirati kao potvrdan dokaz o optužbama za nepristojnost
podnosioca ove tužbe, gdina Oskara Vajlda,
i tako bismo prolazili kroz
svakodnevnu istragu o stvarima najstrašnije prirode.
Pod ovim okolnostima,
osećam da ne prelazim granice svojih dužnosti
ako sada intervenišem i kažem u ime gdina Vajlda
da bih tražio da se optužba povuče.
Ako je to vaša želja, gdine Edvard, neka bude tako.
Mir.
I ako mogu tako da kažem, u ovim okolnostima,
mislim da ste doneli mudru odluku.
Imaš li kočiju? - Da, hajde.
Odnesi ovo u kancelariju što pre.
"Oskar Vajld povlači tužbu."
Uzmi kočiju i požuri. - Da, ser.
Ili su reči na koje su se žalili opravdane ili nisu.
Ako jesu, onda je izjava, "poltronu sodomije"
bila tačna, i bila je objavljena u javnu korist.
Sada ćete razmotriti svoju presudu.
Već smo se dogovorili oko presude, Milorde.
Zatvorenik će ustati.
Gospodo porotnici, jeste li doneli odluku
u pogledu izjašnjavanja o krivici optuženog da je dokazana ili nije?
Jesmo.
I smatrate li okrivljenog krivim ili ne?
Nije kriv, Milorde.
Mir u sudu! Mir! Mir!
Redaru, utišajte sud.
Redaru!
Pa, nisu gubili vreme.
Zašto, kako to misliš?
Kopija dokaza već je poslata direktoru Javnog tužilaštva.
Bozi, za ime Boga, prestani da hodaš gore-dole.
Oh.
Oh, niste jeli ništa, ser.
Ne želim to.
Hvala, Arture.
Oskare, upravo sam se čuo sa jednim od novinara.
Izdat je nalog za vaše hapšenje.
Šta je sa Konstans i decom?
Smestio sam ih lično u voz.
Hvala, Robi.
Oskare, preklinjem te.
Još imate vremena da uhvatite voz u 10:00.
Imam kočiju koja me čeka napolju. - Gubite vreme, Robi.
Pokušavam poslednja 2 sata.
Oskare, hoćete li me saslušati?
Prekasno je. - Kažem vam, nije kasno.
Gledajte, 9:35. - Oh, Robi, popijte piće.
Za 3 sata možemo biti u Francuskoj.
Izgledate kao da vam je potrebno.
Gdin Vajld? - Da.
Mi smo policajci. Imamo nalog za vaše hapšenje.
Zaista?
Moram vas zamoliti da pođete sa nama u policijsku stanicu.
Bozi, učinite nešto za mene.
Bilo šta.
Napustite zemlju. Ako je moguće, večeras.
Ne mogu vas napustiti. - Bozi, molim vas.
Vrlo dobro.
Znači, ovo je zbogom, hmmm?
Oskare, ne mogu da verujem... - Zbogom.
Idemo sa vama.
Neće biti potrebe za tim, ser. Hvala.
Zašto me tako gledaš?
To nije moja krivica.
Voleo sam ga isto koliko i ti.
Zar ne misliš da postoji nešto bih mogao...
Možeš uraditi ono što je Oskar rekao, Bozi.
Napusti zemlju.
I što pre, tim bolje, trebao bih reći.
"Lord Kvinsberi pobeđuje.
"Gdin Oskar Vajld je je proklet i uništen zauvek."
Bilo je i vreme.
"Javni moral će se osvetiti." - Čujmo, čujmo.
"A ovo zlo u našoj sredini, nadajmo se, zauvek će biti iskorenjeno."
Prokleto dobra stvar, takođe. Nikad nisam voleo tog momka od početka.
Ne mogu da podnesem njegove predstave. Puno nemoralnog đubreta.
Dođavola, Bentli, momku još nije suđeno.
Nevin je sve dok se ne dokaže da je kriv, i sve takve...
Da je bio u mom puku, ser,
bio bi zakačen za tegljač topa i raščerečen.
Svi ti momci umetnici su isti.
Mnogo dugokosih degenerika.
Mislim da vi momci previše ozbiljno uzimate tu prokletu stvar.
Živi i pusti da žive, to ja kažem.
Svejedno, nije me briga što rade
sve dok to ne rade na ulici i ne plaše konje.
VAŽNOST TOGA DA SE BUDE ERNEST OSKAR VAJLD
U redu.
Želite li da ih spalim, gdine Brejs? - Nebesa, ne.
Možda će se momak izvući.
Gdine Hamfris.
Ser Edvarde.
Ja... nisu mi rekli da ste to ti.
Gdine Vajld.
Ne znam kakve ste dogovore napravili u vezi sa svojom odbranom,
ali ako želite,
ser Edvard i ja bismo vas rado zastupali.
Hvala, ja sam... vrlo sam vam zahvalan.
Postoje određeni pravni aspekti ovog slučaja, gdine Vajld,
koji me jako šokiraju.
Tužilaštvo je ceo svoj slučaj zasnovalo na iskazima svedoka
koji su priznali zločine u rasponu od napada, sitne krađe do ucena.
Ipak, Kruna nema nameru da procesuira nijednog od ovih svedoka.
Oni će proći bez optužbi.
Takvo stanje stvari je duboko uzdrmalo
moja inherentnu veru u britansku pravdu.
Pod tim okolnostima, smatrao bih čašću,
ako mi dozvolite da vam ponudim svoje usluge.
Hvala vam.
Bojim se da troškovi drugog slučaja još uvek nisu plaćeni,
a ja sam u velikom dugu.
Gdine Vajld,
ser Edvard i ja smo saglasni da ne postavljamo pitanje o naknadi.
Hvala vam.
Pa, ima mnogo stvari o kojima bismo trebali da razgovaramo, gdine Vajld.
Pozovite Oskara Fingal O'Flaerti Vils Vajlda.
Oskar Fingal O'Flaerti Vils Vajld.
Tišina u sudu. Tišina! Mir. Mir.
Jeste li vi Oskar Fingal O'Flaerti Vils Vajld?
Jesam.
Oskare Fingal O'Flaerti Vils Vajld,
optužujete se po 25 tačaka.
Na prvoj tački tužioci Njenog vlianstva, kraljice, po zakletvi
optužuju Oskara Fingal O'Flaerti Vils Vajlda,
da je 14. marta u godini Gospodara 1893,
u okrugu London i u nadležnosti ovog suda,
budući da je muška osoba, nezakonito vršio dela nepristojnosti
sa drugom muškom osobom, jednim Alfredom Vudom.
I u formi oblika čina u takvim slučajevima napravljenih i pruženih,
i protiv mira Njenog veličanstva Kraljice,
Njene krune i dostojanstva.
Po drugoj tački, porote su gore pomenute...
u formi oblika čina u takvim slučajevima napravljenih i pruženih,
i protiv mira gore pomenutog Njenog veličanstva, Kraljice, Njene krune i dostojanstva.
Oskare Fingal O'Flaerti Vils Vajld,
po gore pomenutim optužnicama, kako se izjašnjavate?
Krivi ste ili ne?
Nisam kriv.
Milorde, gospodo porotnici,
prvih 9 tačaka optužnice odnose se na nedolično ponašanje zatvorenika
sa mladićem po imenu Alfred Vud.
Sledeće 3 sa Frederikom Atkinom.
2 sa muškarcem Tejllorom. 3 sa Čarlsom Parkerom.
I poslednja za Vajldovo ponašanje sa momkom po imenu Šeli.
Pokazaće se da je Vajld sistematski nastojao
da utiču na umove tih mladića prema poročnim navikama.
I da ih oblikuje prema svojoj ličnoj volji.
Gospodo porotnici, kad budete čuli dokaze tih ljudi,
uveravam vas da ćete biti u mogućnosti
da proglasite zatvorenika krivim po svim tačkama optužnice.
Prvo pozivam Alfreda Vuda.
Pozovite Alfreda Vuda.
Alfred Vud.
Uzmite Bibliju u desnu ruku i pročitajte sa kartice.
"Kunem se Svemogućim Bogom da će dokazi koje pružim ovom sudu
"biti istina, cela istina i ništa osim istine,
"tako mi Bog pomogao."
Svih ovih godina u Komori, ne mogu da se setim kada sam se suočio
sa tako jadnom grupom svedoka.
Vud, Parker, Atkin.
Tužilaštvo mora da je zagrabilo po dno bačve da bi ih skupilo.
Ono što ne mogu da shvatim je kako se čovek Vajldovog ukusa i vaspitanja
mogao družiti sa takvim ljudima.
Pa, da bi shvatili to, Čarls,
morali biste da razumete prirodu Vajldove perverzije.
A ja sam advokat, a ne doktor.
Za mene je to odvratno, degenerisano i neprirodno.
Ipak ga veoma žalim.
Užasna je to stvar, Čarls, kad je čovek Vajldovog talenta i genija
polako razapet od mnogih ucenjivača i običnih kriminalaca.
Ima malo nade za oslobađanje, zar ne?
Pa, o slučaju su štampa i javnost već presudili.
Šta se njih tiče, Vajld je kriv.
Ostaje samo da bude osuđen.
Najviše čemu se možemo nadati je da bi iz ove histerije predrasuda i mržnje,
mogao zasjati odsjaj hrišćanske ljubavi i oproštenja.
Jsam li vas razumeo da kažete, gdine Vajld,
da u dokazima Alfreda Vuda nema nikakve istine?
Tačno je da smo večerali zajedno,
ali optužbe za neprimerenost su potpuno neistinite.
Čarls Parker, koji deo njegovog svedočenja nije istinit?
Nikada nije otišao sa mnom u hotel.
Nikad nije večerao sa mnom i nikada nije došao u moju sobu.
Jednom smo popili čaj, ali sve ostalo...
je neistinito.
Zatim, Atkin. Šta je sa njegovim svedočenjem?
Milorde, moj učeni prijatelj je izgleda zaboravio
da je svedok Atkin lagao u boksu za svedoke.
Vaše lordstvo je zbog toga odbacilo ovog svedoka.
Dokazi svedoka nisu izbrisani iz zapisnika, ser Edvarde.
Po mojoj skromnom mišljenju, Milorde, trebali bi biti.
To je na meni da odlučim.
Kako Vaše lordstvo želi.
Šta je sa Atkinsovim dokazom, gdine Vajld?
Optužbe za nepristojnost potpuno su neistinite.
U stvari, ti svedoci, po vašem mišljenju,
lagali su tokom celog suđenja.
Sa izuzetnom lakoćom. Kao iskusan pisac i pripovedač,
izgubljen sam u divljenju njihovoj inventivnosti.
Izgleda da ste izgubljenli i u divljenju prema njihovoj mladosti, ser.
Ljubitelj sam mladosti.
Da, to smo shvatili.
Posvetimo se sada ovoj publikaciji, Kameleon.
Milorde, hoćemo li biti podvrgnuti daljnjem diskursu
o književnom moralu optuženog?
Od mog učenog prijatelja sam očekivao da će se ograničiti
na konkretne optužbe iznete u optužnici.
Ovo je ispitivanje kredibiliteta, Milorde.
Osećam se dužnim da kažem da pitanja koja učeni kolega misli
da postavi o kredilitetu, on nije kompetentan da postavi.
Neću vas dugo zadržavati, gdine Vajld.
Verujem da nećete, gdine Gil.
U ovom časopisu kojem ste dali svoj doprinos,
pojavljuje se poema lorda Alfreda Daglasa
pod nazivom... "Dve ljubavi".
Sadrži ove redove.
"Slatka mladosti,
"reci mi zašto, tužno i uzdišući,
"da li lutaš ovim ugodnim prostorima?
"Molim se, kaži mi nežno. Kako se zoveš?
"Rekao je: 'Zovem se Ljubav.'
"Tada se odmah prvi okrenuo prema meni
"i povikao:" Laže, jer njegovo ime je Stid.
" Ali ja sam Ljubav, i trebala sam biti sama u ovoj lepoj bašti,
"dok nije nepozvan došao noćas.
" Ja sam prava Ljubav.
"'Punim srca momaka i devojaka obostranim plamenom."
"Zatim, uzdahnuvši, reče drugi,
"'Neka bude tvoja volja,
" Ja sam Ljubav koja se ne usuđuje da izgovori njegovo ime."
I šta je, gdine Vajld, ljubav koja se ne usuđuje da izgovori njegovo ime?
Ljubav koja se ne usuđuje da izgovori svoje ime, u ovom veku,
se tumači kao velika naklonost starijeg prema mlađem muškarcu.
Kao što je bilo između Dejvida i Džonatana.
Kao što je Platon temeljio osnovu filozofije
i takve kakve ćete naći u sonetima Mikelanđela i Šekspira.
To je duboka, duhovna naklonost
koja je savršena koliko i čista.
To je u ovom veku pogrešno protumačeno, toliko pogrešno
da se može zvati ljubav koja se ne usuđuje da izgovori svoje ime.
I zbog nje se nalazim tu gde jesam danas.
Ali lepa je,
u redu je,
to je najplemenitiji oblik naklonosti.
Nema u tome ničega neprirodnog.
Intelektualno je.
I više puta se može naći između starijeg i mlađeg muškarca
kad stariji čovek ima intelekt, a mlađi čovek svu nadu i radost
i glamur života pred njim.
Ali činjenica je da svet to ne razume.
Svet se tome ruga.
I ponekad ih stavlja na stub srama.
Tišina u sudu.
Gluposti!
Tišina u sudu! Sedite, ser!
Ako se ponovo pojavi najmanja manifestacija ovakvog osećaja,
isprazniću sudnicu.
Nemam više pitanja, Milorde.
Svedok može odstupiti.
Ovime je tužiaštvo završilo sa optužbom, Milorde.
Sa vašim dopuštenjem, Milorde, gospodo porotnici
ovo je ozbiljno i teško pitanje za vas da odlučite.
A pred vama je velika odgovornost.
Veliki deo javnosti se uzbunio protiv gdina Vajlda
citatima odlomaka poezije i literature
a naročito iz knjige godina Vajlda, "Slika Dorijana Greja".
Sada pitam vas, članove porote,
da li autoru treba suditi zbog morala likova njegove knjige?
Je li Stevenson optužen da je pohotno i krvožedno čudovište
zato što je napisao "Dr Džekil i gdin Hajd?
Šta se tiče naklonosti koju je gdin Vajld izrazio u svom pismu,
koju je sam opisao kao čistu, istinsku naklonost,
apsolutno nepovezanu sa potpuno tuđom i
prljavim delima opisaneim pred ovim sudom
od strane benga kriminalaca tužilaštva.
Gdin Vajld nije običan čovek.
On je čovek koji je pisao poeziju i prozu,
briljantne drame, šarmantne eseje.
On piše pisma u tonu koji se većini od nas može činiti
nadmen, pompezan, preuveličan, čak i apsurdan.
Ali on se ne stidi i ne boji da napiše ta pisma.
Kad čovek istupi sa takvim pismom i kaže,
"Ne krijem se od suda sveta zbog ove produkcije",
zar nije dao najbolji dokaz svoje nevinosti?
Nevinost, gospodo porotnici, ima hrabrost i veru
u konačnu presudu čovečanstva.
Šta se tiče dokaza mladća, Parkera, Atkina, Vuda
i njihovih saradnika,
sa poštovanjem tvrdim da nijedna porota ne može da proglasi čoveka krivim
na osnovu njihovih prljavih dokaza.
To produbljuje nečiji užas od pomisli da je sloboda zatvorenika
u opasnosti od takvih osoba.
Pre nego što razmislite o ovom slučaju,
molim vas da dopustite da na vašu presudu utiču samo oni svedoci
od kojih ste, kao ispravnih i časnih ljudi
mogu reći, sa čistom savešću dobili
istinita, iskrena i časna svedočenja.
I ako nakon ispitivanja dokaza utvrdite da je vaša dužnost, da kažete
da optužbe protiv zatvorenika nisu dokazane,
Znam da će vam biti drago zbog te sjajne reputacije,
da tako ugasite bujicu predrasuda,
vaša presuda će nas spasiti od apsolutne propasti.
I da će dozvoliti gdinu Vajldu, čoveku kojeg su se zgražavali zbog pisma,
da živi časno i ugledno
i da u zrelosti svog genija, poklone našoj literaturi
za koje se već pokazao kao sjajno obećanje.
Budite spremni za sud.
Gospodo porotici, čujem da ne možete da donesete presudu.
Tako je, Milorde.
Postoji li mogućnost da se povučete
i nastavite sa razmišljanjima malo duže,
u nadi da ćete možda postiići neki dogovor?
3 sata smo razmatrali to pitanje, Milorde.
A jedini rezultat do kojeg smo došli je da se ne možemo složiti.
Da, ne sumnjam da ste se jako potrudili
da postignete neki dogovor, ali sa druge strane,
neprijatnosti drugog suđenja su veoma velike.
Milorde, bojim se da nema šanse za dogovor.
Onda, gospodo, raspušteni ste.
Hvala, Milorde.
Milorde, po pitanje kaucije,
možda će biti potrebno nekoliko nedelja pre ponovnog suđenja...
Ponovno suđenje! Ponovno suđenje! Ponovno suđenje! Ponovno suđenje
suđenje! Ponovo suđenje! Ponovo suđenje! Ponovo suđenje!
Zdravo, Robi.
Gdine Vajld, uspeli smo da dobijemo kauciju.
Hajde, Oskare. Odvešću vas kući.
Ko je dao novac za moju kauciju?
Bozijev brat Persi položio je većinu novca.
Persi? Kako je to lepo.
Ostatak je položiio velečasni Hedlem.
5.000 funti ukupno.
To je glupo. Obični prekršaj ne bi bio tako ozbiljno kažnjen.
Velečasni Headlam? Mmm-hmm.
Izuzetno! Teško da ga poznajem.
Oskare, idemo u hotel. - Ne!
Gdine Vajld!
Gdine Vajld. Oh, ser, učinio sam sve što sam mogao.
Vaši rukopisi. Uspeo sam da sačuvam neke od njih,
ali oni su prošli kroz kuću poput lešinara, ser.
20 funti! 25!
25 funti i je ponuđeno za ovo neprocenjivo prvo izdanje Volta Vitmena, ko god da je on.
E sad, hajde, gospodo. Čujem li 30 funti?
30 funti, 30. - 35 funti.
35, funti, 35. Hajde, nemamo čitavu noć.
Idemo onda na 30 funti. Idem jednom, 2, 3 puta.
Čarls, džentlmen tamo sa cigarom.
A sada, zdravo, zdravo, zdravo. Šta imamo ovde?
Slika dragog momka lično.
Veoma lepo, siguran sam. Veoma lepo.
Šta smi nudite za ovo remek-delo? Čujem li 10 šilinga?
10 šilinga. Nudim 10 šilinga. - Čujem li 1 funta?
1 funta. - 1 funta!
1 funta, 1 funta.
Izvinite, dame i gospodo, mislim da imamo društvo.
Možda će se Njegova eminencija nadmetati za ovu umetničku sliku.
Šta je sa 30 šilinga, ser?
Hajde, Oskare. Zar niste dovoljno videli?
Ne?
Pa, u redu, onda. Ide za funtu. Ide, ide...
40 gvineja!
40 gvineja.
Pa dobro. Imate li avans na 40 gvineja?
U redu. Prodato za 40 za gvineja.
Čarli, daj gdinu njegovu sliku.
40 gvineja. - Hvala, Milorde.
Hvala vama. - Šta ćete raditi sa njom sad kad ste je kupili?
Obesite je u kupatilu!
Ah, šteta, guverneru. Kakav gubitak 40 gvineja.
Kažem, da je to malo ishitreno, šta?
Treba mi piće.
Izvinite, molim vas.
Izvinite. Hvala. Izvinite, gđo.
Izvinite. Hvala vam.
Izvinite.
Hajde, Oskare.
Pa, nismo bili baš brzi tamo.
Trebali smo tražiti od Njegove eminencije
da potpiše nekoliko knjiga, zar ne?
Sad, originalni rukopis te grozne komedije,
"Važnost toga da se bude Ernest" pokojnog Oskara Vajlda.
Dakle, čujem li 10 funti?
Gdine Vajld.
Veoma mi je žao zbog toga, ser,
ali bojim se da moram zatražiti da odete.
Zatražite od nas da odemo? Ali kako se usuđuješ da misliš...
Žao mi je, ser. - Zar ne shvatate da je gdin Vajld...
Sve je u redu, Robi.
Idemo.
Izuzetno, šta sve ljudi danas sebi dozvoljavaju!
Mislio sam da je ovo mesto visoke klase!
Mislim da je odvratno procvetalo.
Hajde, prijatelji moji, popijte. Platite račun, hoćete li, Frede?
Pa, naavno, Q.
Taksi!
Bog vas blagoslovio, gdine Vajld.
Zdravo, Emi.
Najtsbridž, kočijašu.
Da, ser.
Blimi! Pada kiša!
Uzmi moju kočiju.
Doviđenja, Oskare!
Hoćemo li se sada malo baviti sportom?
Da, mislim da je tako.
Hajde, idemo, uđimo.
Hajde.
Prati ga. Što brže možeš.
Taliho!
Bože, prati nas. Čovek mora da je lud.
Mislio sam da je to do sada svima poznato, Robi.
Idi brže, kočijašu!
Taliho!
Brže, kočijašu, brže!
Taliho!
Ovo je ludilo. Idem u šetnju. Zaustavite kočiju, kočijašu!
Oskare, ne budi glup.
Neću da i ti prolaziš kroz sve ovo.
Oskare, gde ćeš biti?
Idem kod majke. - U redu.
Nastavite, kočijašu.
Pa, stari moj dragi, gde ti je prijatelj?
Zašto ovo radite, Kvinsberi?
Zašto ovako progonite ovog čoveka?
Zar niste dobili svoju funtu mesa?
Ne poznajete me baš dobro, zar ne, gdine Ros?
Mene nije tako lako zadovoljiti. - To je sasvim očigledno.
Recite Vajldu da neću biti sretan
dok ga ne vidimm šest stopa pod zemljom.
Šest stopa zemlje, lorde Kvinsberi, sve nas stavlja na isti nivo.
Još nisam završio sa njim!
Progoniću ga do njegovog smrtnog dana!
Sve do smrtnog dana!
Pa, šta sad, K? Nastavljamo li i dalje lov?
Idemo u Savoj.
Ah, idemo u Savoj. - Idemo u Savoj.
Oskare!
Oskare, jesi li to ti?
Vili!
Draga, majko. Da, šta je to?
Najdraža majko, znaš li da si trebala biti glumica.
Sumnjam da ni sama sjajna Sara Bernar
ne bi bila impozantnija Lejdi Makbet.
Ali zar nisi malo preuranila sa nošenjem crnine?
Oskar još nije sasvim mrtav.
Razapeli su ga. - Majko, ako ćeš ovako nastaviti, ja...
Ko je tamo?
Vili, pusti me unutra, za ime Boga.
Vili, pusti me da ostanem. Pusti me da ostanem.
Ili ću umreti na ulici.
Jesi li pijan?
Izvoli.
Je li to moj sin?
Je li to Oskar Vajld, koji se krije u mraku poput uplašene životinje?
Majko, za ime Boga!
Ustanite, ser.
Ustanite i suočite se sa njima, ser!
Za ime Boga, ne puštaj ih unutra, Vili.
Vili, otvori vrata.
Moj sin je spreman za njih.
Robi. Hvala Bogu da ste došli.
Ada.
Robi, šta će biti sa mnom? - Sve je u redu.
Zar mu nisi mogao skinuti kaput? Skroz je mokar.
Bolestan je. Trebao bi biti u krevetu.
Ali on... ne može ostati ovde, znaš. Pa...
Mislim, bilo bi nezgodno, vidite.
Ceo dan se po ulici motaju huliganii,
i ako bi saznali da je on ovde,
pa, ne zna se šta bi oni uradili.
Moj ih se sin ne boji!
Ustaće i suočiti se sa njima
poput pravog irskog džentlmena.
Mogu mu naći krevet u svojoj kući. Dođi, Oskare.
Ne sedi prekasno, sine moj.
Treba ti sav san koji možeš dobiti
u ovo strašno vreme kroz koje prolazimo.
Hajde, Oskare.
Ne razmišljam o sebi, razumete.
On je moj brat. Ali to je moja majka.
Nije baš dobro i svaki iznenadni šok može...
Zatvorenik će ustati.
Gospodo porotnici, jeste li se složili oko presude?
Jesmo.
Smatrate li zatvorenika krivim ili ne?
Kriv je, Milorde.
Tišina u sudu!
Je li to presuda svih vas?
Da. Kriv je.
Tišina!
Oskar Vajld, zločin za koji ste osuđeni
toliko je loš da čovek mora izraziti strogu suzdržanost prema sebi
da izbege opisivanje, na jeziku koji radije ne bih koristio,
osećanja koja se moraju uzdići u grudima svakog časnog čoveka
koji je slušao detalje sa tih užasnih suđenja.
Da ste vi bili centar kruga
najstrašnije zloupotrebe među mladićima,
nemoguće je posumnjati.
I pod datim okolnostima, izreći ću najstrožu kaznu koju zakon dozvoljava.
Mada je, po mom mišljenju
potpuno neprimerena za slučaj ove vrste.
Presuda suda je da idete u zatvor
i bićete zadržani u strogom pritvoru 2 godine.
Tišina!
Spremite se za sud.
Sve osobe koje imaju šta da da rade pred Milordoima...
Hajde, nazad! Nazad. Hajde, nazad!
Ošišaće ga sada, zar ne?
"Nikada nisam video tužne muškarce koji su gledali tako vedrim očima
"na taj mali plavi šator koji mi zatvorenici zovemo nebo,
"i na svaki sretan oblak koji je prolazio u tako čudnom slobodnom vremenu."
Moj najdraži, tvoje ruke.
Nikada nisam bio tako besposlen i toliko naporno radio.
Molim te, draga moja, imamo tako malo vremena.
Oh, Konstans, čekao sam svih ovih meseci da dođeš.
Došla bih i ranije, Oskare, samo...
Ne znam, sve je bilo tako konfuzno.
Zašto si došla sada?
Imam loše vesti za tebe, Oskare.
Nisam želela da to čuješ od bilo kog drugog.
Tvoja majka...
umrla je, Oskare.
Nije patila. Preminula je u snu.
Voleo bih da mogu otići odavde na isti način.
Ne, Oskare, ne smeš to da govoriš. Moraš biti strpljiv.
Ovde nije potrebno strpljenje, već apatija.
Apatija je najpoželjnija od svih poroka.
Konstans, mislim da ne mogu da preživim još godinu dana ovoga.
Oh, dragi moj. Samo me pomisao na decu
održava u životu u ovim užasnim mesecima čekanja.
Kako su ona?
Dobro su.
Uskoro će biti Vivijanin rođendan.
Oskar, ja... - Ima li 9 ili 10?
Vreme tako sporo prolazi.
Oskare, ne mogu ti dozvoliti da ponovo vidiš decu.
Samo pokušavam da uradim ono što mislim da je ispravno.
Razmišljala sam i razmišljla o tome i ja...
Oprosti mi najdraži.
Molim te. Oprosti mi.
Oskare.
Donea sam ti cigarete
i neke delišese, nešto piletine.
Znam kakva mora da je hrana.
Doviđenja, dragi moja.
Hoćemo li imati vremena da uhvatimo trajekt? - Ako požurimo.
Doviđenja, godine Vajld, ser.
Doviđenja, Dik. Hvala vam.
Hvala draga.
Oskare. Hajde, moramo požuriti.
Izgledaš dobro, Oskare.
Deca ti poručuju da te vole.
Hvala.
Rekla sam im da si veoma bolestan. Nadam se da razumeš.
Da, naravno.
Pa, pretpostavljam da bi bilo bolje da se pozabavimo poslom.
Nema mnogo vremena.
Sredila sam sa svojim advokatom da ti se isplaćuje 150 funti godišnje.
Bojim se da nije mnogo, ali to je sve što mogu sebi priuštiti.
Veoma sam ti zahvalan, Konstans.
Žao mi je samo što sam morala da postavim jedan uslov.
Ako ponovo vidiš ili komuniciraš sa Bozijem, plaćanja će prestati.
Da, razumem.
Znam da možda zvuči grubo,
ali veruj mi ti da to radim da ti pomognem.
Hmm.
Portiru.
Trajekt, ser? - Da.
Ada.
Izgledate dražesnije nego ikad.
Oh, lepo je videti te, Oskare.
Karte, madam?
Džentlmen ih ima. - Hvala.
Oh, Robi, ne mogu da podnesem da ga vidim kako izgleda tako bolesno.
Juče sam razgovarao sa zatvorskim lekarom.
Još 6 meseci tamo i nikad ne bi izašao živ.
Konstans.
Želim da se toga sećaš.
Oduvek sam te voleo, i uvek ću.
Razgovaraš kao da ćeš... bićeš ti opet dobro
i zaboravićeš na ove 2 godine.
Ponovo ćeš početi sa radom.
Previše te dobro poznajem, Oskare. Jednom kada počneš da pišeš, ti...
Ada, nemoj biti tako depresivna zbog mene.
Koja je bolja nagrada za nečije grehe od progonstva u Pariz?
Bez sumnje ću umreti kao što sam živeo, izvan svojih mogućnosti.
Kakav divan šešir.
Oh, Oskare.
Zbogom, draga moja.
Pazi na decu.
Zdravo, Oskare.
Nikada to nisam razumela, Ada.
Jednosavno to nikada nisam razumela.
" Na kraju, svaki čovek ubija ono što voli.
" Neka svi ovo čuju.
"Neki to rade sa gorkim pogledom,
"neki laskavimm rečima.
"Kukavica to radi poljupcem,
"hrabar čovek mačem."
Preveo: suadnovic