http://www.titrari.ro
** ÎN CRIZĂ DE TIMP ** made by sabian sabian@go.ro
- Whitlock. - Whitlock, sunt Anne.
Anne Merai Harrison.
Cineva tocmai mi-a pătruns în casă.
În regulă. Vin imediat.
Ce mai faceți, doamnă Harrison?
Șerifule.
Sînteți în regulă?
- Sunt bine. - Va supărați dacă intru?
- Intrați. - Mersi.
L-ați văzut bine pe tip?
Da.
Era cam de înălțimea dumneavoastră..
Greutatea ca a dumneavoastră, semăna cu dumneavoastră
Arata ca mine? Adică arata bine.
- Nu. - Bine.
Îmi pare rău, dar nu sunteți genul meu.
Deci, acest...
urît a intrat în casa dumneavoastră?
Pe fereastra de la dormitor.
- E în regulă dacă intru în dormitor? - Intră.
Spuneți-mi ce s-a întâmplat.
Bine. Eu dormeam...
Dar m-am trezit fiindcă am simțit ceva.
Am văzut ca fereastra e deschisă...
Și..
el stătea chiar unde stați dumneavoastră acum.
Chiar aici?
Sinteți sigură?
Bine. Și ce-a făcut?
- S-a apropiat de mine. - Așa?
Da.
- Apoi m-a apucat. - De unde?
De aici.
Așa?
Dar era mult mai puternic ca tine.
Așa?
S-a pus cu forța peste mine.
Și mirosea de parcă ar fi băut la muncă...
-...ca și tine. - Serios?
Și apoi?
- M-a sărutat. - Unde?
Unde, iubito?
Și m-a dezbracat...
Mi-a smuls bluza cu forța...
N-ai rezistat mult, nu?
Așa?
Nu m-am împotrivit prea mult...
Deci, ai preluat controlul...
Ce-ai făcut în continuare?
- Ce-ai făcut iubito? - Privește-mă.
Spune-mi ce-ai făcut în continuare, iubito!
Șefule!
Trebuie să te întorci, avem o problemă...
E vorba de o explozie. Șefule?
- Da, Tony. Ce s-a întâmplat? - Unde ești șefule?
Poți veni repede?
- Șefule? - Bine.
Uite Tony, eu...
...vin acum.
- Nu. - Trebuie să plec, iubito!
Trebuie să plec la treabă.
Deci..ce zici, o facem mâine?
- Bine. - Ce tip de infracțiune?
- Atac cu armă mortală. - Forțînd ușa.
- Pe curând, iubito! - Bine.
-Ce mai faci? - Bine, șefule.
Bună ziua!
Scarcetti vinovat. Laboratorul Poliției lucrează pentru al condamna.
Șeful Matt Whitlock arată dovezile confiscate dintr-un magazin local
Mathias Lee Whitlock.
Ce mai faci, Chris?
Iei micul dejun cu un prieten vechi?
Te-aș invita Chris, dar nu vreau.
Aș fi luat loc, dar nu vreau.
Ne-au găsit o masă?
Da, în spate.
Matt.
- Ce mai faci, Anne? - Bine.
- Mor de foame.
- Mă bucur să te văd. - Și eu.
Chris, încearcă crabii. Sunt foarte buni.
- Sunt alergic. - Știu.
Corect.
- Ce mai faci, Sharlene? - Bună șefule.
- Charlie, e ora trei. Să mergem. - Bună șefule.
Nos quedamos sin toallas de papel de nuevo.
- Ce mai faci, Chae? - Bine.
- Arăți bine în poză. - Îmi place.
Te-ai mai gândit la oferta mea,
- De a investi într-o afacere? - Costa Rica?
- Da, un vas de pescuit. - Să fur banii care sunt dovezi?
Și ce, ar putea să le dea de urmă?
- Aia e. - Asta e.
Omule, sînt10 mil. de dolari.
- Pot să-i ating? - Nu, nu poți!
- I-am atins. - Ia laba!
- Tot o să-i fur. - Atunci o să te împușc, Chae.
Da, da... Încearcă ca pentru 5 secunde
să nu mai gândești ca un polițist și ascultă-mi propunerea.
Luam o mie la noi, mergem la expoziția de barci...
să vedem cum ne simțim dacă am putea să cumpăram o barcă...
dacă am vrea să cumpăram o barcă.
- Ne vedem într-un minut. - Bine. Ce crezi?
Chae, ce mai faci?
Ce mai faci, Alex?
Îmi trebuie cheile tale.
Mulțumesc, bine. Mersi de întrebare. Dar tu?
Îmi trebuie cheile tale ca să iau niște lucruri.
- Bine. Vin cu tine. - Nu!
De ce nu?
- Te rog. - Vreau să vin cu tine.
Nu vreau să mă complic. Am și așa destulă treabă.
Nu te complici cu nimic.
Înțeleg. Munca e foarte importantă pentru tine.
- Iar începi cu asta? - Bine, eu o să mă duc în camera cealaltă...
sa mă fac ca dau un telefon...
Mi-a părut bine să te văd, Alex. Felicitări detective.
Mersi, Chae.
Las-o! Las-o!
Chiar dacă aș fi lăsat diamante acolo, nu se merita.
- Adio, Matt. - Adio, Alex.
- Îmi dai dracu odată cheile alea? - Am auzit. Nu-i răspunde.
O să ți le las.
- Ne mai vedem, Chae. - Ne mai vedem, frumoaso!
Arata beton!
Câteodată chiar cred că vrei să te împușc, Chae.
Stai un pic.
Legistul!
Da, da...e bine.
Trebuie să mă duc la un cocteil vineri.
O să te întâlnești cu lumea. Distracție plăcută, Chae.
Ai prins ceva?
Încerc să prind puțin respect fata de mine.
Mă gîndeam că ce fac acum e...
Un trio?
Încearcă un quadro. Nu-ți uita nevasta.
M-a părăsit.
Ți-am zis... M-a părăsit de ieri...
A venit să-și ia lucrurile...
- Ce-ți mai face jucătorul de fotbal? - Va fi plecat în week-end.
Tot week-endul.
Cum vom explica asta? Ești bine?
Sunt bine. Sigur.
Marfă!
Încă o mai iubești, nu-i așa?
Da, o iubesc.
- Ce-o să faci? Divorțezi? - Tu ți la al tău, nu?
- Chris are nevoie de mine. - Bine.
Are.
E pierdut dacă îl părăsesc.
- Cred că îmi pare rău de el - Să-ți amintești asta cînd...
te mai certi cu el.
Bună.
Bine. Sigur.
În regulă, vin imediat.
CLINICA DE ONCOLOGIE
- Anne Merai, bună. - Dr. Frieland.
- Fratele meu, Matt. - Încîntat
Îmi pare rău că v-am adus până aici. Ieri am stat toată ziua în chirurgie.
Vă rog.
Puteți vorbi de față cu el.
- E bine. - Bine.
Foarte bine, Anne...
cred că e un mic regres.
Am primit analizele tale, ieri...
Cancerul nu vrea să cedeze...
A reapărut agresiv și îți atacă ficatul și plamînii.
Cît mai am?
- Ei bine, e greu de spus... - Cît mai am?
Cinci sau șase luni. Nimeni nu poate spune cu siguranță.
Dar mă simt bine.
Ascultă...
avem în spital un consilier pe care aș vrea să-l vezi.
E foarte bun. Te va ajuta. Pe aceasta perioada.
Va mulțumesc că ați venit în ziua dumneavoastră liberă.
Anne, așteaptă.
Scuză-mă. Poate vorbești tu cu ea despre consilier...
Ascultă... Totuși nu se poate face nimic?
Ce zici de chestiile alea experimentale, pe care le vedem în documentare?
Nu știu. Există metode alternative.
- Da? - Sigur..adica...să vedem...
Există metode de luptă împotriva cancerului ca hematología...
Hipotermia, tratamente... Uite. Ia-le pe toate.
Sunt foarte scumpe și nu exista garantii.
- Mersi. - În regulă.
- Ești bine? - Da.
De ce nu mi-ai spus, iubito?
Îmi pare rău.
Nu era vorba de tine...las-o.
Acum câteva ore nici nu mă gîndeam ca sunt pe moarte.
Înțeleg.
Știi, exista o clinica în Elveția, unde se zice că...
Știu. Dar sîngele meu e problema...
- Spun că sunt 70% șanse. - Numai 70%?
Am mai multe șanse dacă joc la loterie...
mai ales la prețurile alea.
Harrison? Unde te duci?
Nu cred că trebuie să mai facem asta.
N-a fost corect să te bag în asta.
Nu m-ai băgat în nimic. Sunt băiat mare.
Matt, sunt pe moarte. Sunt pe moarte.
- Mersi pentru flori. - Cu plăcere.
Tipele cu care lucrez sunt așa geloase.
Dacă nu mai chemat pentru asta, atunci ce e?
Vreau să-ți arăt ceva.
- Nu te-a lovit din nou Chris, nu? - Nu.
Când ne-am căsătorit, ne-am făcut polițe de asigurare...
...dar numai pentru 100 milioane de dolari.
Aici scrie 1 milion, știai?
Nu. Îmi amintesc ca am semnat ceva, dar nu știam că el a făcut schimbări.
Nu poate scapa așa... Asta e fraudă...
-...ești bolnavă. - Nu, diagnosticul l-am primit acum 6 luni.
Chris a mărit polița acum un an, după anivrsarea mea de 32 de ani.
Mama avea 33 de ani, când a murit de cancer.
- E Chris? - E aici.
- Aș putea să-i explic... - Nu...
- De ce nu? De ce nu? - Nu, Matt, nu e momentul.
- Și când o să fie? - Nu știu. Te rog... Îmi pare rău.
- Bună. - Bună. Tocmai am dus gunoiul.
Credeam că lucrezi dublu în noaptea asta.
Da, sunt sigur că te gîndeai.
- Cum a fost consultația? - Consultația?
Da, cu Dr. Frieland.
N-am fost la nici o consultație.
- Nu? - Nu.
- Ești sigură? - Da.
Pentru că Jay te-a văzut intrînd în cabinet...
-...cu un tip... - Nu, eu...
-...dor am trecut pe acolo să întreb ceva. - Deci ai fost, nu?
- Am fost, dar... - Iar m-ai mințit...
- Nu te mint! - Ba mă minți! Nu-mi spui adevărul!
Mă rănești!
Salut Chris, ce mai face jucătorul de fotbal?
- Bine Mathias, tu? - Bine, bine. Judy Anderson a sunat...
să spună ca a văzut un spărgător prin vecini. Tu ai văzut ceva?
- Nu. - Nu?
- Soția ta e acasă? - Ea n-a văzut nimic.
- Nici n-ai întrebat-o, Chris. - Nu mi-a zis nimic despre asta.
Poate ar trebui să intru și să o întreb... Nu că nu te-aș crede...
- Bună, Anne. Ce mai faci? - N-am văzut nimic.
- E bine? - Bine.
- O să verific împrejurimile. - Dă-i drumul.
Și dacă vezi pe cineva să mă anunți, bine?
- Da. - Anne?
- Noapte bună. - Sigur.
"Alex Gartner - Avocat" Am făcut-o!
- Poate că nu era necesar. - Nu, casa ta...
nu trebuie să fie pe numele meu, o să-mi cumpăr una...
Foarte bine.
- Șef Whitlock. - Hei iubitule! Eu sînt.
La ce ora termini? Cred că o să plec la clinica aia din Elveția.
- Bine. - Putem vorbi?
- Așteaptă un pic. - Lasă, lasă!
- Scuză-mă, îmi pare rău... Trebuie să plec. Salută-l din partea mea.
La revedere.
- Alo? - Nu e momentul potrivit? Putem să vorbim?
- Da. Nici o problemă... - Trebuie să auzi asta... E incredibil...
Bine. Te fac pe tine beneficiarul poliței mele de asigurare.
Nu pe mine, personal. Numește ca beneficiar pe "Living Gift".
Bineînțeles, după ce cumpărăm polița de la dumneavoastră
Adică "Living Gift" încasează polița după ce mor?
Ca beneficiar, da. Încasam polița.
Deci tu ai o proprietate dacă moare. E legal?
- N-am fi fost aici dacă nu era. - Și eu cît iau?
Știu că suma depinde de cit de mult zic doctorii ca mai trăiești.
O cifra aproximativă?
- 750 mil. de dolari. - Știu.
Chiar dacă ar fi să repet tratamentul de mai multe ori...
tot ne-ar mai rămâne bani să plecăm pe undeva...
Cum ar fi festivalul de la de Key West?
- Nu! - Plănuiai să gătești mult?
- Nu, Europa. - Europa? - Da!
Sau Africa.
Am să fiu asta.
Privește.
Ajută-mă, omule!
Ai grijă cum îl atingi. S-ar putea să fie sînge.
Hai, Anne, vorbește cu mine.
Investitorii nu-l lasă să cumpere polițe noi.
De la "Living Gift"?
- Bine, putem merge în altă parte. - Nu pot,
au mai rămas doar 2 zile să o schimb.
- Ce vrei să spui? - Exista o clauză că beneficiarul
nu poate fi schimbat înainte de un an și asta va fi peste 2 zile.
- Poate ar trebui... - Prea tîrziu.
- Ascultă. - Nu, nu, nu.
Nu se poate face nimic.
Pleac,Matt. Pleacă.
Ce dracu ai? Alex, le-a luat de la tine de acasă.
Nu știu.
S-a terminat sigur? Dacă a mai lăsat ceva o să vină să te vadă.
Să vadă dacă mai simți ceva pentru ea. Când am văzut-o, nu mai avea nici unul.
Cu excepția unui negru.
Cred că e suficient.
Încercam să te ajut.
Cred că unul dintre patronii tăi a cam băut. Să sta cu ochii pe el, Elaine.
Ne vedem mâine, Chae.
La revedere!
Ce tip. Mi-o trage când sunt de serviciu!
- Noapte bună. - Ia-o ușurel.
- Lasă-mă să ți-l umplu. - Nu, mersi Chris.
Hei, nu e mita, e bere. Adu-ne două!
Sigur.
Mersi.
Să te întreb ceva...
Ieri seară când te uitai după spărgătorul ăla...
...ai văzut pe cineva?
Nu, pe nimeni.
Când am ajuns acasă, am avut sentimentul că...
- Anne fusese cu un tip. - Serios?
Da, și cred că s-a strecurat prin spate cînd am venit acasă.
Nu, nu am văzut nimic.
Să-ți spun ceva. Data viitoare când vreun "fătălău" va apărea pe aici...
"Fătălău"?
Sigur. Tipul s-a speriat când mi-a auzit vocea.
- S-a speriat? - Da.
Știi ce? Aș respecta un bărbat care ar avea tupeul să mă înfrunte.
Să-mi zica: da, eu i-o trag nevesti-ti!
Poate că tipul n-a făcut nimic... decit să-ți spună...
ce soț de rahat ești... și ca n-o meriți pe Anne.
Poate că n-a făcut altceva decit să te privească în ochi și să-ți spună: Chris...
...i-o trag nevesti-ti!
Bine.
Poate ca...soția ta merită asta.
Cel puțin, îl respect.
Dacă ar face asta, m-aș apropia de el, l-aș privi în ochi și i-aș spune:
mai apropie-te odată...
și o să te ucid!
Chris...
Ai greșit omul, Chris... Pentru că polițist fiind...
nu te pot lăsa să ameninți viețile oamenilor.
Dacă ai vorbit serios, mă obligi să iau masuri.
- Pe bune? - Exact!
- Mersi pentru bere și conversație. - Mersi ca m-ai ascultat.
Bine. Transmite-i salutari lui Anne. Dacă poți.
- Astepți de mult? - Bună.
Scuze pentru ieri seară.
În regulă.
Cred că ești supărat pe mine...
Doamne, îmi place să vin aici cu tine...
Parcă aș fi un "boboc" pe barca cu un senior...
Serios?
- Azi tu ești căpitanul. - Mă simt ca acasă.
Ține.
- Ce e asta? - Cadoul meu de despărțire.
- De despărțire? - Polița de asigurare.
"Formular pentru schimbarea beneficiarului"
"Mathias L. Whitlock" - Mai făcut pe mine beneficiar? Haide...
Da, accept-o. Cumpără-ți baraca aia de care vorbeai cu Chae...
Corect... Ține.
- Nu, nu... Mâine plec. - Ce?
Plec din oraș mâine și...
trebuie să plec de aici și să scap de Chris.
Am nevoie de liniște.
- Șef Whitlock. - Da, pot să te ajut?
Tocmai ai făcut-o!
"Desfacerea căsătoriei"
- Ce mai faci? - Bine.
Ia asta și ne întâlnim la mine acasă.
Ce e asta?
Un cadou pentru tine.
Elveția.
- Ce? - Sunt banii.
Ce bani?
Banii din droguri?
Nu, nu, nu! Dumnezeule!
- Și dacă îi cer? - Nu pot. După lege...
banii trebuie să stea în custodie pînă ce se termina procesul.
Tipul ăsta de custodie poate dura ani.
- Dar, dar... - Ei știu că i-am pus într-un depozit...
La ce ora vine Chris?
La 11:30.
Du-te acasă, ia-ți niște lucruri și ne vedem la mine la 11.
Ești în regulă?
Ne vedem mai tirziu.
Anne?
Bună.
Ce faci aici?
M-am certat cu Barbara. Și am trecut pe aici.
Ascultă...
Ai văzut pe cineva venind aici?
- Nu. - Ești sigur?
-Bine. Ne vedem la bar. - Nu mă mai servesc, mulțumită ție.
Du-te la bar și spune-le ca Whitlock a zis ca...
- Dar Bárbara o să mă omoare... - Spune-le că e totul în ordine.
- N-o să-ți facă nimic. - Da! Pot să-mi iau țigările?
Asta e, haideți!
Spune-le oamenilor tai să atace. Du-te!
Să mai trimită 3 unități.
Stai acolo!
Mathias, ești bine?
Știu că e greu să-ți spun...
Îți aduc o cafea.
A fost un accident?
Nu știu... Poate.
Gândește-te ca rezervorul ăsta de propan n-a explodat fără motiv...
Locul ăsta a fost un iad... Săracii, n-au avut nici o șansă.
Te simți bine?
Șefule!
Tu ce faci aici?
Sunt detectiv și aici sint două cadavre...
Ce s-a întâmplat?
Cred că a explodat rezervorul de propan...
- Știi cine sînt? - Cred că sunt "prăjiți" de tot.
Coerct, Chae.
Mathias, fi atent!
Incendiul a fost provocat.
Sigur. A fost provocat.
Da, la asta mă gîndeam. Cu cît mai aproape de locul faptei, cu atât mai bine.
S-ar putea să fie dublu asasinat, ceea ce înseamnă că îl preluam noi.
- Șef! - Da?
Ascultă... Mama lui Judy Anderson a venit în vizită din Orlando...
și i-a spus lui Juddy că a văzut pe cineva furișîndu-se pe aici...
Am cercetat, dar n-am văzut nimic...
Da, o să-i spun. Ne vedem la birou. Du-te la secție.
Vor să-mi fac ancheta cu tine în următoarele 24 de ore...
De acord.
- Și am nevoie de ajutorul tău. - Adică un "ghid turistic"?
- Cam așa. Te deranjează? - Bine. Nici o problemă.
- Sigur? - Nici o problemă.
Foarte bine.
De ce nu ne întoarcem să vorbim de Harrison, în timp ce
băieții mei se uita pe aici?
- Bine. - Grozav!
Matt, vreau să-ți spun că îmi pare rău de azi.
Ce vrei să spui?
- Actele și toate alea de azi... - Actele de divorț?
- Trebuia să te sun înainte. - Ar fi fost drăguț.
Știu.
Deja trecuseră 8 luni. Nu crezi că trebuia să terminăm odată?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Atunci hai să vorbim despre Harrison.
Se freca prin vecini?
Nu știu vreo căsătorie fericită în zilele astea.
Corect, trebuia să decoleze la 11.30.
Corect, domnulHarrison.
Deci nu știți dacă domnul Harrison... Un moment...
Știai că lucrează ca igienista pentru un dentist numit Dr. Shider?
- Serios? - Da. - Nu.
- Vreau să-i fac o vizita. Vrei să vi? - Bine.
În regulă. Mersi.
Deci a demisionat ieri?
Într-un fel. Anne Merai avea cancer în fază terminală.
- Serios? - Da. Cred că n-a vrut să se știe.
Mai puteți să ne spuneți ceva, Dr. Shider? Orice?
Cred că avea o aventură.
Ți-a spus ea că are o aventură?
Păi, nu prea vorbeam...
despre viețile noastre, dar...
Așa mi s-a părut.
Câteodată la telefon vorbea foarte încet,
Soptea...
Ai văzut sau ți-a spus cine era?
Nu, nu.
Dar era un tip clasic. Săptămâna trecută a primit un buchet de trandafiri...
foarte frumos.
Frumos. Îți amintești, Bruce?
L-am văzut pe bărba-su odat și nu părea genul care aduce flori.
Corcet.
Rosie? Da, sunt Whitlock.
Încearcă să afli o florărie care a trimis lui
Anne Merai Harrison săptămâna trecută, un buchet.
Trimise la birou.
Da, Harrison. Verifică și vezi ce găsești.
- Chris Harrison. Soțul ei. - Soțul ei.
Bine, mersi Rosie. Asta e tot. Mersi mult... Rosie.
Dacă doriți să faceți o convorbire...
Ești gata?
Cred că da.
Bine. Mulțumesc pentru ajutor.
Mersi.
Dr. Shider, dacă va amintiți ceva, uită-ți numărul meu. Mersi.
Te rog, nu-mi mai face așa, Matt. Știai că n-am terminat.
Îmi pare rău.
Shider mi-a dat numărul medicului ei. Trebuie să aflu dacă avea cancer.
Mă lași și pe mine la secție?
Nu-ți place să mă vezi pe aici, așa-i?
Nu, nu. Dar nu trebuie să ne pierdem timpul amândoi cu doctorii.
De ce nu? Ce treabă urgentă ai de făcut?
N-am nimic urgent, dar mai trebuie să și lucrez. Sunt șeful poliției, doar.
Da. Un departament cu 4 persoane, Matt.
Vezi, asta e problema noastră. Tu crezi că munca ta e mai importantă ca a mea...
Nu. N-am zis niciodată așa.
Știu că n-ai zis-o direct. Dar indirect ai zis-o.
De asta și vrei să pleci la Miami, să fi mai aproape de munca ta.
Serios? Și tu n-ai zis ca n-avem destul timp pentru noi?
- Eu n-am o problemă cu asta. - N-ai?
- Adică eu inventez? - Da, da...da...
D-asta nu vi cu mine? Ai întâlnire?
E unul dintre cei 4 ofițeri ai mei... și asta e un aparat de urmărire...
- Și cum îi spune? - GPS.
Am renunțat la mobile și am cheltui bugetul pe astea.
- Dacă ne mișcam, ne localizează. - Scuze.
Bine. Dacă ne mișcam acum, ne arata pe unde...
Grozav. Ar trebui să mă conduci la doctorul ăla ca să văd cum funcționează.
- De acord. - De acord.
Mersi.
Auzi, trebuie să mă duc la toaletaă Ne vedem înăuntru.
-Bună. - Vă pot ajuta?
- Da, caut cabinetul Dr. Donovan? - E la etajul 3.
Mersi, Ramona.
Anne Harrison nu avea cancer.
Sînteți sigură?
Cît a stat în Atlanta, Anne Merai a fost pacienta mea...
...din liceu. Dacă ar fi avut cancer, sigur aș fi știut.
Nu înțeleg.
Poate că s-a dus la alt doctor.
A făcut examenul anual acum 2 luni.
Și era sanatoasă că de obicei.
Nu înțeleg... Cine a zis ca avea cancer?
Scuză-mă.
Deci...
Vă pot ajuta?
Da, îl caut pe Dr. Frieland.
Îl aveți în față.
- Dumneavoastră sunteți Dr. Frieland? - Da, eu sînt.
- Așteaptă un pic... - Sigur? Asta e biroul dumneavoastră?
În ultimii 10 ani, da.
- De acord. - Te sun eu.
Aveți o pacienta numită Anne Merai Harrison?
- Mi-e teamă că nu vă pot spune. - Puteți, puteți. E pacienta dumneavoastră?
- A fost pacienta dumneavoastră sau nu? - Domnule...
A fost sau nu?
N-am avut niciodată o pacientă cu numele ăla.
Sînteți sigur?
Da, sunt foarte sigur.
Da, aș fi știut.
Bine, scuze.
E pixul dumneavoastră?
- Pixul? Da, este... - Îl folosiți des?
- Nu, nu prea... - Nu va supărați dacă îl iau, nu?
Nu, nu. Îl puteți lua. E al dumneavoastră.
Luați-l. E al dumneavoastră.
Corect.
Nu, știu partea aia. Așteaptă o secundă.
Ai găsit vreo urmă?
Nu, vreau o cafea.
Foarte bine.
Spune-le că ne trebuie înregistrările telefonice.
Bine. Mersi.
- Te simți bine? - Da.
Te simți bine? Fantastic.
- Cum e asta, d-na? - I-ați și terminat nasul deja?
Șefu'!
Salut.
- Ce mai faci, Judy? - Bine, considerînd astea...
Alex, avem un martor ocular aici.
D-na Anderson, el este detectivul Diaz Whitlock.
D-na. Anderson a făcut o declarație...
- Bine, mai vorbim... - Șefu'!
Le-am spus ca mama lui Judy a văzut pe cineva aseară...
- Serios? - Da, acum face portretul robot...
l-a văzut pe cel care a provocat incendiul..
- E ceea ce cred eu? Bună treabă. - Uită-te aici.
E portretul celui care a fost la Harrison aseară. Uită-te!
- Da. - Îți amintești ceva?
- Bună, Tony. - Bună.
Nu, adică...nu.
Semăna cu el.
- Cu cine? - Cu el!
- Cu mine? - Da, cu dumneavoastră
Mama, e șeful poliției.
Deci, era negru, d-na.
Da, era negru. Stai un pic... Poate e el.
D-na Anderson, mersi.
Oh, scuze.
Oricum...
- Îmi pare așa de rău... - Înțeleg, nu-i nimic.
Nu-i nimic. Tony, trebuie să-ți vorbesc.
Te rog, termină.
Tony, vreau să trimiți astea la Miami pentru mine, da?
- Dă-i-le detectivului Gisson. - Gisson?
Da, Gisson. Îți dau numărul lui.
Spune-i ca îmi trebuie urgent amprentele astea.
- Pentru chestia asta? - Da.
- Scuză-mă șefule... - Da.
Agentul Stark de la DEA e pe linia 1 pentru dumneavoastră.
- Cine? - Agentul Stark, pentru cazul Scarcetti.
- Așteaptă. - Da.
- Șef Whitlock. - Agente Stark de la DEA, ce mai faci?
- Sunt ocupat. - Și eu.
Am înțeles că dețineți dovezile în cazul Scarcetti.
Bine, atunci suntem cei mai buni prieteni.
Ascultă, trimit niște băieți să ridice banii.
Cred că au fost folosiți într-o operațiune împotriva lui Paulo Esteban.
Și seriile coincid ca să-i legam pe Esteban de Scarcetti.
E prioritatea maximă pentru noi.
Cu aceste dovezi putem împușca 2 iepuri dintr-o lovitură.
- Altfel Esteban și Scarcetti... - Știi ce...?
- Ce-ar fi să te sun eu mâine... - E urgent!
Asta trebuia s-o facem alaltaieri, săptămâna viitoare avem procesul.
Dovezile trebuie să stea la mine pînă la apel, nu?
Nu mă lua cu regulile astea, da? Trebuie să verificam seriile banilor...
și asta vom face...
După ce închid, așează-te și scrie seriile alea
și pregătește o chitanță pentru dovezi.
Unul din oamenii mei va trece să le ia, după amiaza.
- Și.. - Da?
Au trecut 10 secunde...
- Șefule, ești în regulă? - Da, da..spune-i
lui Gisson ca îmi trebuie amprentele alea rapid.
- Dacă e așa urgent, Alex ar putea... - Las-o pe Alex...
- Fă ce ți-am spus. - Scuzați-mă, credeam că ea...
Fă-o odată!
- Bine... - Îmi pare rău... Îmi pare rău...
Du-te acolo și rezolvă...și anunță-mă când termini.
Bine.
Nu, nu pot aștepta... Când să mai sun?
Bine, mersi.
N-au venit înregistrările telefonice? Cît le trebuie să le trimită?
Nu știu, îi sun din nou.
- Alex, cred că avem ceva. - Ce?
Uită-te la adnotare... Ultima.
- Asta e singura? - Până acum.
Ce se întâmplă aici?
Pare a fi o poliță de asigurare. Se pare că avem motivul potențial.
La dracu, pot exista mii de societați de asigurare, nu?
- Da. - Putem afla?
Da, să văd dacă găsesc vreo adresă.
Te rog.
Nu ne putem mișca, cel puțin nu în mai puțin de 30 de minute.
Sună-mă când ai ceva.
T?
- Rahat! - T?
- Ar fi trebuit să o vezi pe tipa asta... - Sună-mă, T.
- Sunt înregistrările telefonice? - Nu, e doar un fax pentru mine.
Ce se întâmplă cu faxul meu? De ce nu vine?
Au zis că-l trimit.
- Doamna White. - Cine e?
E șefa...
- Sun-o din nou ca n-au ajuns... - Am vorbit cu ea acum câteva minute...
- N-am primit nimic... - Dar mi-a zis ca le trimite.
Sun-o din nou și spune-i să ne trimită odată faxul ăla...
Imediat șefa.
Doamna White?
Sunt detectivul Baste...
Trebuia să primim niște informații telefonice...
- Și n-am primit nimic. - Cum le-ați trimis?
Sunt chiar lîng[ fax și n-am primit nimic...
Aștept 30 de secunde și după aia vreau să vorbesc cu un supervizor.
- Pot folosi computerul? - Într-un minut.
- Aștept un e-mail. - 60 de secunde.
- Șefa, eu... - Nu ridic vocea!
- Pagina e alba... - Nu, lucram la raportul meu.
- Ai ceva de lucru? - Da, că e vorba de un pieton...
sau de unul beat călcat de o mașină...
Știu că e un birou mic, dar e al meu.
Sosesc informațiile... Alex?
- Astea sînt? - Da, vin acum...
Rahat! A rămas fără hirtie.
-Poți să ne aduci niște hârtie, Sharlene? - Aduce cineva hârtie, prieteni?
Are cineva hârtie?
Bine, apasă "Start"
Acum sosesc.
Avem probleme cu mașina asta de rahat.
Bine. Grozav. Mersi.
Așteaptă o secundă.
Iată.
"Start"
Iată-le.
- Nu pot citi asta. - Nu face nimic. Pot citi.
- Nu, să le trimită din nou. - E în regulă.
Scrie: Barry Thomas, prieten cu Chris din colegiu, îl cunosc.
- Astalalt e Will Blount. - E în regulă?
- Asta e Frank Rose. - Frank Rose.
Nu, nu... Toate cutiile merg la Miami.
Ultimul apel a fost la ora 8 la American Airlines.
Am o surpriză pentru voi.
Au fost 2 cadavre în incendiu.
- Ce? - Doi?
Nu au fum în plamani.
Erau în viața când a început. Plamanii sunt curați că ai mei.
- Alex, uite înregistrările de pe mobil. - Mobil?
Da, erau într-o alta baza de date.
30-555-0199?
La ce ora zicea bătrâna ca a văzut pe cineva?
După programul lui Leno.
- La ce ora se termină? La 2-2.30? - Alo?
Da, da...este o conexiune proastă...
- Bine. 3055550199. - Așteptați un moment.
Bine, să văd dacă găsesc un numărul...
Numărul apelat este în afară ariei de acoperire...
Vă rugăm reveniți.
Nu, nu îl am.
Bine. Oricum numărul e din oraș.
- Și cum aflam al cui e? - În regulă...
Nimeni de aici nu știe...
Vorbim mai tirziu.
Alex? Scuză-mă, eram distrat... Ce număr ai zis?
555-0199.
0199?
- Ești sigură că e1099? - Chae, e 0199.
0199? Ce ciudat. E numărul meu.
- Al tău? - Da.
Va cunoașteți?
Da, am fost paramedic la câteva meciuri.
Și l-ai sunat ieri seară?
Nu mai știu, eu...
Dumnezeule! L-am sunat ieri seară.
Scuze, l-am sunat să-l întreb dacă vrea să bea ceva cu mine...
Dumnezeule, cum am uitat!
Erai prieten cu el?
N-aș zice. Era cineva cu care puteai bea ceva la bar.
Îmi pare rău ca n-am zis mai devreme. Am uitat.
Da, ar fi trebuit să-mi spui. Trebuia să-mi spui chiar de la locul faptei, Chae.
Scuză-mă. ce să-ți spun. Nici nu-mi prea aduc aminte ce-am făcut ieri seară.
M-am certat cu Bárbara. Nu m-am simțit bine, da?
Sună-l pe barman să-ți confirme.
M-am dus acasă și nu m-am mișcat de lîngă nevastă-mea
până n-am primit telefon să vin acolo.
Îmi trebuie o declarație.
O dau chiar acum.
Tu ce te uiți?
În regulă, declarație.
- Ce dracu te-a apucat? - Mă culcam cu ea.
Pentru Dumnezeu!
Nu, asta era planul. Dar s-au întors să îmi insceneze asta.
Ce plan?
I-am dat banii lui Scarcetti.
Doamne!
- Îmi dadeai și mie dacă mă culcam cu tine? - Vino!
- Bine. Ai vreo urmă? - Nu.
Și eu credeam că eu am probleme cu femeile..
Poate ar fi bine să-i spui.
- Cui, lui Alex? - Da, spune-i lui Alex.
Ești nebun? Nu-i spun lui Alex. Ce are împotriva mea? Motivul:
Anne Merai mă pusese beneficiarul poliței și mă și culcam cu ea.
Ocazia: un martor m-a văzut acolo înainte să explodeze casa.
Mai vrei?
- Alibi? - Am fost singur, acasă.
Cel puțin tu ți-ai schimbat numărul de mobil.
Da, sunt norocos. Chiar dacă Alex m-ar crede...
Sunt atitea dovezi împotriva mea, încît ar trebui să mă închidă.
Sigur. Poate aveți ocazia să vă împăcați.
Ce?
N-am zis acum, dar poți opri divorțul...
Despre ce dracu vorbești? Mă pot acuza de crimă...
Ziceam că te poți gîndi și la asta... Las-o baltă.
O faci?
Nu crezi că am împiedicat justiția destul?
Nu știu...
Whitlock.
Amprentele de pe pix... Tipul se numește Paul Cabot.
A durat un timp pâna au ajuns în baza de date.
Ai o adresă?
Da,. Reef Road, 36.
Intră.
Grăbește-te.
- Vrei o bere? - Nu, mersi.
Ce-ai găsit?
De aia știa cum se lucrează în spital.
Nenorocitul!
- Hai să plecăm de aici. - Stai să-mi iau berea.
- Chae, haide. - Stai să-mi iau berea.
O bere în mâna și două în frigider.
Ce faci?
Păi trebuie să alegem o direcție.
Am 10 mil într-o bancă, mă pot duce în Costa Rica și să-mi cumpăr și o barcă.
Crezi că-s terminat, nu?
Apreciez oferta, dar nu fug.
Nu, ideea era să conduci.
Da, tu conduci.
Mă conduci înapoi la secție.
- Cum vrei. - Bine.
Compania de asigurări e pe fir.
Polița este sigur de 1 millon de dolari, a lui Anne Merai Harrison.
Acum ajunge la mine.
Cine e beneficiarul?
Așteptați un moment...
Se pare că beneficiarul e
Chris Harrison, soțul ei.
Mersi ca ne-ați ajutat.
Îmi pare rău ca n-am putut să vă ajut mai mult. Stai așa...
Stai puțin... Am o notiță aici.
se pare că s-a făcut o cerere de schimbare a beneficiarului săptămâna trecută.
Deci l-a schimbat?
Da, și dacă a făcut-o, nu e încă în sistem.
Deci, ce înseamnă asta?
- Mai durează procesarea... - Procesarea, corect.
- Mă puteți contacta, vă rog? - Numai după prînz.
- Să sun în 30 de minute? - Sigur, de ce nu.
Sînt, Bill.
- Ce mai faci, Bill? - Bine. Cu cine vorbesc?
Nici n-ai idee. Fă-mi o favoare...
Am o cartelă de credit pe numele de Paul Cabot.
Vreau să-mi aflați ultimul loc unde a folosit-o.
- Șefule, am ceva pentru tine. - C- A- B- O- T? - Da, Paul Cabot.
Aparține unei mașini a lui Harrison.
E un bon de benzină pe nulmele de Paul Cabot.
- Verifică dosarul telefoanelor. - Imediat.
Paul Cabot. Știe cineva sau a auzit de Paul Cabot?
Haideți băieți, treziți-vă!.
- Da. Nu. - Nu.
Paul Cabot? Frank, sună l-a bancă și vezi ce poți afla.
Nu exista apeluri spre sau dinspre Paul Cabot.
- Verificați restaurantele... - Matt? Matt?
- Da Bill. - Am găsit ceva.
și dacă găsiți o bucațică de hârtie, vreau să știu. Carl...
Și-a făcut o rezervare la hotel Costa Coral.
Încă mai e acolo?
- Da, s-a cazat ieri. - Da, la Land Gavin.
Mersi, mi-ai salvat viața.
- Whitlock? - Da.
- Agent White și Agent Fetzer. - Ce mai faceți?
Am venit să luăm banii lui Scarcetti.
Agentul Stark mi-a zis să-i trimit la biroul lui.
Băieții mei au plecat de 5 minute...
Nu, noi trebuia să-i luam...
Nu, așa a zis, să-i trimit la birou...
- Vorbește cu el. - Dă-mi-l la telefon.
Vrea să vorbească cu tine.
- Alo? - Care e problema ta?
- Ți-am zis să pregătești banii... - Nu, ai zis...
Vrei să-ți repet ce-am zis? Știu ce-am spus.
Auzi! Nu sunt papagal. Știu ce-ai spus.
Unde dracu sunt banii?
Dacă o să taci 5 minute, o să-ți spun unde sunt banii.
Ți i-am trimis la birou. Băieții mei vor ajunge la tine într-o oră...
și dacă ai vreo problemă, așteaptă 10 secunde
și am să sun la Fisc, să le spun ce mi-ai ordonat, bine?
- Nenorocitule, eu... - Agent Stark, agent Stark?
- Ce? Ce? - Au trecut 5 secunde.
- La dracu, șefule... - Îmi pare rău, nu te mai aud...
Mă auzi? Mă auzi? Scuze pentru telefonul tău.
Mă auzi acum?
Hotel Costa Coral, bună seara.
De abia m-am cazat la hotel și aș vrea să îmi accesez casuta poștală...
- În ce camera sunteți? - Vorbesc de la mobil.
- În regulă, nici o problemă. - Mă puteți ajuta?
- Sigur. Ce număr aveți la camera? - Nu-mi amintesc. De abia m-am cazat.
- În regulă. Cum va numiti? - Paul Cabot.
Bine, așteptați.
- Aveți camera 715. - 715.
- Bine, mersi. - Da, și casuta poștală...
Alex, avem un Paul Cabot în hotel Costa Coral în Miami.
- Ce se întâmplă? Ar fi trebuit să fie aici. - Calmează-te, aici se lucrează încet.
- Ai toate lucrurile alea? - Da. Ai televizor?
- Da. - Uită-te la canalele cu plată.
Lasă canalele cu plată. Ai totul sub control?
N-o să vorbească cu nimeni. Nici nu pleacă nicăieri.
Are prea mult de pierdut, dacă înțelegi.
Bine.
- Ce poză ai... - Vino aici. Trebuie să plecăm din oraș.
Bine.
Scuză-mă, ce mai faci? Mi-am uitat cheia în cameră...
și ușa s-a încuiat. La 715, pe numele de Cabot.
Paul Cabot, 715.
- Se întâmplă mai mereu, domnule Cabot. - Mulțumesc mult.
Paul?
Paul Cabot, poliția.
- E cineva acolo sus. - Ce?
- Aici! - E cineva acolo sus.
Unde?
La revedere, domnul Cabot.
- Ai vreun Paul Cabot aici? - Cabot? Da.
- Cineva a fost împins de la et. 7! - De unde știi că a fost împins?
Nu știu, dar era atîrnat de balustradă.
E în regulă, calmează-te. - Aveți aici scară de incendiu?
El e tipul. E Cabot.
Eu o iau pe aici, tu du-te sus.
- Oprește-te! - Mathias?
- Am venit după tine. - A coborît?
- Nu, n-a trecut pe lînga mine. - Ne vedem la recepție.
IEȘIRE DE URGENȚĂ ALARMA VA SUNA DACA E DESCHISĂ
Evacuați lumea de aici. Opriți lifturile.
El e! El e!
Poliția! Duceți-vă sus! Eu verific în spate.
- Ce dracu se întâmplă? Ai luat banii? - Da, am luat banii.
- Mișto! Unde ești. - Chiar la locul faptei.
Zborul 601 fără escală până la San José.
Nu iau un zbor direct spre Costa Rica, închide telefonul.
- E singura ta șansă. - Trebuie să închid.
Trec pe la tine, iau niște chiloți și periuta de dinti și ne vedem la aeroport.
- O tipa nouă? - Nu.
Nu trebuia să ne întâlnim la recepție?
Ba da, dar a trebuit să ies ca sa dau un telefon.
La birou, știi?
Să-mi confirme o pistă.
- Să mergem sus. - Nu, băieții mei sunt sus.
Bine.
De ce nu avem noi o discuție.
Sigur.
Bine.
Ai ceva să-mi spui?
Ce vrei să spui?
Ceva ce nu știu și ai vrea să-mi spui.
Felicitări că te-au făcut detectiv. Sunt mîndru de tine.
N-am zis-o niciodată, dar...
Știu, nu trebuie să-mi spui.
Oricum, nu despre asta vroiam să vorbim.
Cum de ai ajuns la hotel așa repede?
Am auzit la radio.
Nu mai ai ceva să-mi spui?
- Am să semnez actele de divorț. - Nu vorbeam de ele.
Serios, o să le semnez.
Nu-i nici o problemă.
Ignoră-le.
Da?
Eu nu.
Știi de ce îmi amintește locul ăsta?
De prima întâlnire...
Îți amintești ca vorbeam cu orele?
Și ca mereu îmi spuneai:
"cred că asta e tot"...
Și îmi închideai... Eu te sunam imediat înapoi...
Ce-ai zis?
Ca te iubesc!
Foarte mult!
Îmi place.
Vino încoace. Ai ceva în par.
Șefu'!? Un mesaj de la agentul Stark. Părea supărat.
- Ne vedem mâine, bine? - Bine.
Detective, telefon de la hotel Recepționerul e la spital.
Sună la Asigurări și vezi dacă au aflat cine e beneficiarul.
Bine. Imediat.
- Primăria! - La Contabilitate, vă rog.
Să vă dau numărul... Scuze, au terminat azi...
- Sigur că da. Mersi. - Cu plăcere.
Alex? Cabot a dat vreun telefon din hotel?
- Așteptăm. - Bine.
Au sunat de la hotel și au lasat un mesaj.
A sunat acum vreo jumătate de oră...
și va sosi aici din moment în moment.
Bine.
Whitlock.
- Alo? - Matt?
- Oh, Matt, îmi pare așa de rău. - żAnne?
Îmi pare rău.
Nu știu ce s-a întâmplat.
Asta e o surpriză.
Am atitea să-ți spun.
Am nevoie...
- Mulți și-au făcut griji pentru tine, Anne. - Știu.
Și ideea nostimă e că te cred moartă...
Îmi pare rău, Matt. Îmi pare așa de rău.
- Îmi pare așa de rău. - Unde e Chris?
Doamne, te-am mințit atîta.
El m-a obligat să fac asta.
El și cu prietenul lui Paul au aflat de banii lui Scarcetti.
- Și au furat cadavrele de la morgă... - Și le-au pus în incendiu...
A trebuit s-o fac... M-au amenințat că mă omoară...
- Paul era un criminal, Matt. - Era?
Da. A fost ucis azi.
M-au obligat să o fac...
Și acum pare că mi-am înscenat moartea ca să încasez asigurarea...
Și ce vrei să fac?
Nu știu cum o să rezolv asta, nici pîna unde va ajunge...
trebuie să plec din oraș, nu știu unde să mă duc...
și am nevoie de bani.
Unde e Chris?
Ai dreptate, ar fi trebuit să vin la tine din timp...
E acolo, nu?
Da.
Ar fi trebuit să te contactez mai devreme...
dar m-am gândit să nu crezi că e alt truc...
M-a bătut...
- Matt? - Da?
M-a bătut și...
- Paul avea banii... - Banii sunt la mine.
Matt, nu vreau să te mai implic mai mult în asta...
Unde ești?
Sunt aici, pe barca veche.
Bine. Stai acolo. Ne vedem acolo.
- Neal? Detectiv Diaz-Whitlock. - Bună.
- Cum te simți? - Sunt bine.
- Poți răspunde la niște întrebări? - Da.
Ești bine, vrei ceva? Pe aici, te rog.
În regulă, Neal. Ia loc aici în stânga.
- Unde e Whitlock? - Nu știu. La baie.
Alex, compania de asigurări pe linia doi.
- Detectiv Diaz-Whitlock. - Am aflat beneficiarul.
...e Mathias Lee Whitlock.
Mersi.
Matt?
Agent Stark, DEA. Îl caut pe Whitlock.
- Ce suma era? - 485 mil dolari.
Și ați aranjat să-i luați sau să vi aducă?
Mi-a zis ca a trimis niște agenți la mine la birou, dar nu au apărut.
Sunt sigură că e o neînțelegere.
"GPS"
"Localizează"
"Șef Whitlock"
Dumnezeule!
E un 38, Chris...
...doar 6 focuri.
Dă-mi pistolul! Dă-mi pistolul!
S-a dus.
Ești în regulă?
Dă-mi arma!
Stai un pic, stai un pic, Anne?
Te-a bătut. A fost legitimă apărare...
nici un juriu nu te-ar condamna...
doar lasă arma jos.
Crezi că Chris mi-a făcut asta la fata?
Cred că ar trebui să-ți pui arma pe podea.
Ce?
Pune-o jos, Matt, credeam că n-o pot face, dar o voi face.
- Tu ai plănuit totul, nu-i așa? - Matt, pune arma pe podea.
Ești sigură?
Nu face asta, Anne.
Unde sunt banii?
Iisuse!
Deci tu...noi nu însemnam nimic, unul pentru celălalt?
- Nu e imporatnt... - Nu e important?
A fost doar un joc?
Unde sunt banii?
Privește-mă în ochi și spune-mi ca n-a însemnat nimic.
O parte... O parte...
- Nu încerca să mă zapacești. N-am de ales. - Ba ai de ales...***
Matt!
Te știu din totdeauna și știu că nu est o criminală... și tu știi că știu asta.
Matt, oprește-te!
În regulă, iubito...
Crezi că mă joc? Nu mă joc, Matt!
La dracu!
- Scuze, țintisem brațul. - Dar ai ratat!
- Unde sint? - Afară!
- Arată-mi! - Bine, bine. Calmează-te.
Calmează-te, Anne, așteaptă un pic.
Așteaptă.
- Nu mă împușca, bine? Nu mă împușca. - Arată-mi!
- Uite-i! Lasă-i jos.
- Ascultă... Așteaptă, nu trage... - Îmi pare rău.
Eu ți-am adus banii... Anne, încerc să-ți salvez viața.
Știu.
Nu a fost totul un joc...
dar nu pot trai în sărăcie. Ești un rahat fără bani!
Rahat!
Dumnezeule Anne, așteaptă. Nu Anne, nu!
- Mai e cineva pe aici? - Nu.
Cum m-ai găsit?
- Ești lovit? - Nu, sunt în regulă.
Sunt Alex. Trimite-mi o ambulanța cu un medic.
Nu, sunt bine...
sunt pe strada Runyon, la docuri. Grăbește-te.
L-ai ucis pe Paul Cabot?
Nu, m-a atacat. A fost legitimă apărare. Încercam să recuperez banii, Alex.
Și vroiai să dai banii înapoi, nu?
Asta încercam să fac, Alex.
Și ce ai acolo, Matt?
Ce ai găsit?
Corpurile lui Chris și Anne Harrison sunt sus.
Adevărații.
Lucrau pentru Cabot. El a aflat că sunt aici și a venit să se ocupe de problemă.
Nu-i așa?
- Corect. - Să mergem.
- Bună treabă. - Mersi.
Mulțumesc foarte mult.
Oamenii tăi n-au venit, Whitlock.
Agent Stark.
Da.
Știi, nu mă interesează dacă ești rănit sau nu, dar vreau banii ăia.
- Sau vei... - Hei!
- Care dracu e drumul 63 spre Miami?
Drumul 53, Chae.
- Nu. - Ți-am zis 53, nu 63.
- Nu, nu...mi-ai zis... - Știu eu ce-am zis...
Nu, ai zis: "idioții ăia de la DEA sunt pe 63, numărul 840."
Nu, n-am zis... Îmi pare rău agent Stark.
Am zis: "idioții de la DEA sint pe 53, numărul 840", Chae.
- 53. - 63. - Nu contează.
Dă-le banii.
Nu tre' să-i numărăți, sunt toți. Drum bun până acasă.
Haideți.
- Asta-i tot? - Da, în bună parte.
Asta-i tot.
- A fost bine, nu? - Da, un pic cam exagerat.
- Exagerat? Care parte? - A ta!
- Partea mea? Tu ai venit țipind. - Ce s-a întâmplat, Matt?
Să nu-ți lași nevasta, asta mi s-a întâmplat!
Prefer glonțul!
Atenție cu el, e un clasic. Bine?
- Cum te simți? Scuză-ne. - Da, doamnă.
O iubeai?
Nu!
Atunci de ce ai făcut-o?
Pentru că...
Pentru că sunt prost.
Credeam că fac un lucru bun, dar n-am nici o scuză, Alex.
Câteodată, știi, oamenii fac lucruri prostești.
Mai ales cînd...sunt îndrăgostiți.
Mersi.
Să mergem.
Chae?
Bună.
Ce faci? Credeam că tu și Chae sunteți la serviciu.
Sunt bine.
-Vrei să iei loc? - Da.
- Ce mai faci? - Bine.
-Te-am mai întrebat? - Da și ți-am zis ca bine.
- Vrei ceva, o bere? - Da.
Nu mai e... O împărțim pe a mea.
Deci, ce te aduce pe aici?
Am trecut să-mi adun restul lucrurilor.
Bine.
- Casa e un dezastru... - Matt?
- A venit la secție... - Bună Chae.
- Ai deschis-o? - Da.
- Îmi deschizi scrisorile? - Da.
- De ce mereu îmi deschizi scrisorile? - Ca să le pot citi.
Contine formularele...
"Plătiți beneficiarului suma de 1 millon de dolari"?"
- Ce? - Ești bogat. Suntem bogați!
Suntem bogați.
-1 milion de dolari? - Calmează-te Chae, nu poate lua banii.
- De ce? - De ce nu?
- Nu poate, e un conflict de interese. - Rahat!
- Da, e un conflict. - El e beneficiarul.
Și e unul dintre ofițerii care a făcut arestarea.
- Și care-i treaba? - Unul dintre ofițeri.
- Știi cîte necazuri poate avea? - Multe.
Matt, haide, e 1 milion. Ai o șansă în viață.
Nu Chae, în calitate de soție îți spun că nu va lua banii.
- Soția mea? - Soția ta.
Matt, haide.
N-o asculta.
- Cum adică, soția mea? - Soția ta.
Ai zis că ai venit să-ți iei lucrurile...
Să le aduc înapoi.
Grozav, felicitări...
- Vorbești serios? - Da.
O să te porți bine? De fapt mi-e teama de tine...
E ca la loterie omule...
Matt, vorbim mai tirziu... E vorba de 1 milion.
Concentrează-te.
Sunt un panda ce trebuie hrănit...
Matt, ăsta e sfârșitul poveștii de aur? Matt?
Semnează înainte să pleci.
Matt, nu-ți face asta...
Te aștept 3 minute. Sînt un om rabdator.
Haide, Matt!
made by sabian sabian@xnet.ro
http://www.titrari.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro