- Un', doi! - Un', doi!
Hai! Așa. Dă cât poți de tare!
Respins.
Hai! Încă o dată! Tare!
Respins.
Bine, hai...
Respins.
Ce faci? Ridică-l și aruncă!
Stai așa, Young-mi! Încearcă să-l întorci invers!
Invers!
Hai! Acum!
Admis.
Bravo!
- Bine! Așa te vreau! - Ai reușit!
- Bravo! Haideți! - Slavă cerului!
Bun. Fiți gata, start!
Nu pot să mă uit. Mă trec fiorii.
Bun.
Așa!
- Îmi pare rău! - Nu-i nimic.
E-n regulă, mergem s-o luăm de jos.
Așa. Acum mergem cu spatele.
Am câștiga ceva timp dacă am merge așa, cu spatele.
Au chiar mai multă viteză așa.
Bun.
Așa. Haide!
Yong-sik, fii atent!
Gândește-te că piatra e mutra escrocului care te-a tras pe sfoară.
Mi-a distrus viața, lua-l-ar dracu' de nenorocit!
Admis.
Bine-așa!
O să câștige!
Babornițo! Ce dracu' faci...
Spuneai că în timpul războiului jucai Gong-gi cu gloanțe.
Mamă, imaginează-ți
că fiecare piatră e mutra amantei tatei.
Viperă împuțită!
- Admis. - A reușit! Haideți!
Tată!
Bun. Sunteți gata?
Mai repede! Un', doi!
Trebuie s-o înfășori mai întâi pe vârf.
Știu.
Nu te uita la ceas! Avem timp.
Ești sigură că știi cum să joci?
Lasă-mă în pace!
Mai domol!
- Mai domol! - Închide-i gura!
Doamne, îi ia prea mult!
Nu! Ar trebui să...
Aveți milă de mine, măriți zei ai Cerului și Pământului!
Aveți milă de mine, măriți zei ai Cerului...
Zeii ne-au lăsat de izbeliște.
- A luat-o pe cărări. - Nu se poate.
Ne-au lăsat.
O să mor aici?
Te rog, revino-ți!
O să murim cu toții...
Dacă clachezi, te omor eu înaintea zeilor.
Hai! Grăbește-te!
Admis.
- Hai! - Haideți!
- Repede! - Un', doi!
Repede!
Trebuie să loviți fluturașul de cinci ori.
Nu vă uitați!
- Poftim? - Vă rog.
- Da. Bine. - Nici voi!
Nu vă uitați! Întoarceți-vă cu spatele!
Unu...
Doi...
Trei...
Patru...
- Cinci! - Cinci!
Admis.
JOCUL CALAMARULUI 2
ÎNCĂ UN JOC
Lua-te-ar dracu'!
...doi, trei, patru, cinci!
Unu, doi, trei, patru, cinci!
Se pregătesc ultimele echipe.
E cam trist că nu avem public, nu-i așa?
Auzi, ți-e frică?
Nu, să trăiți!
E liniște și e mai ușor să ne concentrăm fără spectatori.
Oameni buni!
Ne vedem la finiș! Victorie cu orice preț!
Da! O să ne revedem!
- Da! Mulțumim! - Ne revedem!
- Așa facem! - Baftă!
Bun. Să luăm poziția de start!
Cred în voi, prieteni.
Pe lângă asta, e cu noi fostul campion.
Am ajuns!
- Admis! - Ai reușit!
Fiți gata, start!
Bun.
Hai, din prima! Cred în tine!
Când jucam baseball, n-aveam forță la aruncare,
dar ținteam la perfecție.
- Ura! - Admis.
Fiți gata, start!
Știam eu că poți!
Să ne păstrăm calmul!
Așa.
Dae-ho, rămâi calm! Chiar dacă o dai în bară...
Admis.
Fantastic! Așa te vreau, Dae-ho!
- Haideți! Mai departe! - Hai!
Fiți gata, start!
Avem timp berechet!
Tu ai grijă cu sarcina!
Nu e nicio grabă. În ritmul tău.
Pe toți dracii! Poate trecem din prima.
Nu-i nimic. Avem destul timp. Haideți s-o luăm! Fiți gata, start!
Fără un hop, n-are haz.
Așa e. Numai din greșeli înveți, nu?
Acum, cu spatele. Fiți gata, start!
- Doamne! - Așa.
E în regulă. Cu calm.
Scuze, dă-te puțin!
Respins.
- Îmi pare rău. - Nu, lasă...
Haideți după ea! Bun. Să mergem!
Chiar jucai Sfârleaza pe vremuri?
E o performanță s-o arunci în spate.
Ridică-te! Ce faci, te odihnești?
Acum, înainte! Fiți gata, start!
Stați puțin! Să-i dau de cap.
Care naiba e problema?
Cu calm, da?
- Nu te pripi! - Nu!
- Mama dracu'! - Respins.
- Mai avem timp... - Ce dracu' am?
Prostu' dracu'! Ești un dobitoc!
Nu te învinuiește nimeni!
Bun. Inspiră adânc! Ai înțeles?
Adu-ți aminte cum te distrai pe vremuri cu Sfârleaza!
Și inspiră adânc!
Inspiră adânc! Liniștește-te.
Nu-i nimic.
Fără grabă, da? Cu calm.
Așa.
Haideți! Fiți gata, start!
Te descurci?
Ți-e bine?
Bun. Fă-mi loc!
Unu, doi, trei, patru...
Ai reușit!
- Admis. - Haideți!
Fiți gata, start!
Un', doi! Vioi!
Încă puțin!
- Am reușit! - Bravo!
Următorii jucători au fost eliminați.
Jucătorul 135, jucătorul 239,
jucătorul 263 și jucătorul 415.
Mama mă-sii! Au scăpat prea mulți.
Auzi? Măi!
- Câți or fi rămas? - Poftim?
Câți gândaci de bucătărie crezi că au mai rămas aici?
Aș zice că vreo 200.
De unde știi? Ești vreun android?
Fugi să-i numeri!
Acum?
- Bine. - Așa.
De ce vrei să-i numere? Ești fraier?
O să vină mascații și o să ne spună.
Taci, zdreanță!
Stop!
- Cum te cheamă? - Min-su.
Câți ani ai?
Am 27 de ani.
Deci te-ai născut în 1997. De ce te porți de parcă e șeful tău?
Aveți aceeași vârstă.
- „Nam-su” îți zice, nu? - Nam-gyu.
- Așa. Nam-gyu. N-am dreptate? - Ba da.
Sunteți de-o seamă. Fii prietenos!
Așa facem echipă bună. Ați înțeles?
Tu câți ani ai?
M-am născut în 1998.
- Dar tu? - În 1996.
Ne-am înțeles.
Gyeong-su e mezinul, voi, egali, iar tu, mai mare.
Ei poți să i te adresezi respectuos.
Să te-aud!
Dră Hyun-ju...
Pot să te întreb ceva?
Da.
De unde știai că o să câștig mai ușor la Ddakji dacă întorc cartonul?
Jucam des Ddakji cu prietenii, în copilărie.
Iar asta era arma mea secretă.
Am înțeles.
- Auzi, pot să te întreb și eu ceva? - Da.
Când jucai Jegi, de ce nu ne-ai lăsat să ne uităm?
Păi...
Ce e? Ești timidă?
Nu. Doar că...
N-am ajuns până la capăt.
Cum adică?
Mamă, lasă întrebările! Nu-ți mai băga nasul în viața ei!
Nu-i nimic.
Mi-au mai rămas niște intervenții.
Nu voiam să mă studieze lumea.
Ce intervenții?
Acum am înțeles! Deci așa au apărut ăia?
Normal! Mi se părea mie că-s prea mari...
Mamă, zău așa!
Iartă-mă, te rog.
Ce? Alții care au scăpat cu viață?
E echipa țicnitului ăluia.
Fir-ar să fie! Ăștia o să scadă mult valoarea premiului.
- Fata aia a scăpat. - Care fată?
Tânăra aia mărunțică.
Nu par prea bucuroși să ne vadă.
Uite-o pe bătrânica aia simpatică!
Ce dor mi-e de mama!
Ziua de lucru s-a încheiat.
Soldații sunt rugați să se retragă la cabinele lor.
Credeam că ești vreo dubioasă, dar de fapt arăți binișor.
Nord-coreenele sunt frumușele.
Ce dracu'? Încălcați regulamentul.
Fac ceva pe regulament.
Dacă nu ne ajuți, trebuia să stai cuminte.
O să vă denunț.
Cui? Comandantului?
Cât crezi că o să te mai protejeze?
Deja s-a spălat pe mâini de tine.
Vrei să-ți explic ca la proști?
Situația în care ești?
Mă piș pe tine, comunista dracu'!
Vrei să-ți distrug fața?
Sau să-ți tai un deget, să nu mai poți apăsa pe trăgaci?
Ultima șansă.
Dacă ne mai încurci,
îți tai toate degetele și le arunc în incinerator.
Și apoi te facem poștă.
Îmi cer iertare pentru mai devreme.
Lasă, nu-i nimic.
N-ai de ce.
Dacă nu erai tu, nu-mi reușea ultimul șut.
Tu te simți bine, 222?
Da.
Vă mulțumesc că m-ați luat în echipa voastră.
La Ddakji, a izbit cartonul și l-a întors din prima.
Foarte tare!
A fost grozavă, deși e însărcinată.
Am avut mare noroc cu ea.
Dar tu, la Piatra zburătoare? Ai nimerit din prima.
Ai dat așa, scurt și razant. Pac!
Ca marele Kim Byung-hyun la baseball.
Dar tu? Jucai Gong-gi toată ziua?
Îți mergea mâna ca în filmele cu arte marțiale.
Sunt singurul băiat de două generații. Mă jucam numai cu surorile mele.
Și cum și-au lăsat comoara de băiat în Marină?
A fost ideea tatei. Ca să fiu mai bărbat, cică.
A luptat în Războiul din Vietnam.
- Pare om de ispravă. - Da.
Și el, tot pușcaș marin?
Da, păi...
Mă scuzi o clipă?
Ascultați, poate ar trebui să facem cunoștință.
Încă nu știu cum vă cheamă, domnilor. Nici pe domnișoara.
Încep eu. Sunt Kang Dae-ho. „Dae”, adică „mare”, și „ho”, „tigru”.
„Marele Tigru”. Mișto nume.
Eu sunt Park Jung-bae.
„Drept” și „de două ori”.
Părinții voiau să fiu de două ori mai drept.
Eu mă numesc Kim Jun-hee.
Dar nu știu ce înseamnă.
Jun-hee, când pleci de aici, să te duci imediat la medic.
Ai fost supusă unui mare stres. Trebuie să-ți faci un consult.
Da, bine.
Eu sunt Oh Young-il.
- Young-il? - Da.
Sună ca „zero unu”, tocmai numărul meu.
E ușor de reținut.
Da, chiar! Numele tău e numărul tău.
Gi-hun, care e numele tău de familie?
Numele meu întreg e Seong Gi-hun.
- Așa vasăzică... - Înseamnă chiar „nume de familie”.
Felicitări tuturor celor care au trecut de al doilea joc!
Acum vă voi prezenta rezultatele celui de-al doilea joc.
La cel de-al doilea joc au fost eliminați 110 jucători.
Premiul acumulat însumează 20,1 miliarde de woni.
Dat fiind că au rămas 255 de jucători,
fiecărei persoane îi revin 78.823.530 de woni.
Stați, ce?
Încă n-am ajuns la 100 de milioane? Nici măcar la 80?
Au murit numai 110 oameni? Atâta tot?
Sigur i-ați numărat bine?
Doar atât? Păi ați împușcat o droaie!
- Au fost mai mulți! - Mai numărați-i!
Căcat! Era să mor de două ori, și doar cu atât mă aleg?
Aș lua mai mulți bani dacă m-aș lăsa bătut de careva!
Vă înțeleg perfect dezamăgirea.
Pe de altă parte, vă oferim permanent ocazia să vă sporiți șansele.
Acum urmează votul care va decide dacă veți continua să jucați.
Fie că veți continua jocurile pentru o miză mai mare, fie că vă opriți,
decizia vă aparține în întregime.
Vă rog să nu vă sfiiți
să vă exercitați dreptul la alegere în mod democratic.
- Yong-sik! - Da?
Dacă plecăm azi acasă, hai să mâncăm tocană cu kimchi!
O gătesc cu kimchi maturat.
Cu multă carne de porc, nu?
Ce foame m-a tăiat!
Știți, cred că nu e o coincidență că ne-am întâlnit aici.
Dacă scăpăm cu viață, vreau să vă invit la noi la masă.
Frigem niște șuncă de porc.
- S-ar putea? - Sigur că da!
Casa noastră e mică, dar încap patru oameni la masă.
Ai și unde să te întinzi. Poți să dormi la noi.
Domnișoară Hyun-ju, vii și tu?
Apropo, unde locuiți voi?
Noi locuim în Bongcheon.
Serios? Eu locuiesc în Sillim.
Vai! Ne ești vecină, practic!
Dar tu, Hyun-ju? Locuiești în Seoul?
Nu, în Gwangmyeong.
Ca să vezi! E doar la 30 de minute cu autobuzul!
Mare minune, să stăm așa de aproape!
Cred că ne leagă ceva aparte. Fantastic!
Stai liniștit, și eu vreau să mă opresc aici.
Ar trebui să fiu cu soția mea, la spital.
Vă spun eu, de data asta scăpăm.
Dă-o dracu'!
Un pușcaș marin trebuie să știe când să se retragă.
Nu-i așa, camarade?
Da, ai dreptate.
Nici pușcașii marini nu-s infailibili. Ar trebui să plecăm.
Trebuie să oprim jocurile acum.
O să vă ajut eu când ieșim.
Vă rog, aveți încredere și sprijiniți-mă la vot.
Haideți să mai facem o dată strigarea!
La trei! Victorie cu orice preț!
De această dată, votul va începe de la jucătorul 001.
Jucătorul 001 e rugat să voteze.
Jucătorul 006.
Jucătorul 007.
Scuze!
Yong-sik!
Să nu-ți treacă prostii prin cap!
Dacă punem banii la un loc, avem peste 150 de milioane.
Din ei o să-ți plătim datoria,
iar cu ce rămâne deschidem un aprozar sau altceva, vedem noi, bine?
Hai odată! Ce dracu' faci, le descânți?
Ține-ți gura!
- Nu ne trăda! - Poftim?
- Cu asta. - Jucătorul 048.
Ne-am înțeles cu toții să jucăm încă un joc, da?
Da.
Jucătorul 125.
Jucătorul 126.
Pardon! Scuze!
- Oameni buni! - Ați înnebunit?
Chiar vreți să continuați după ce ați văzut atâția oameni murind?
De unde știți că nu urmați voi?
Trebuie să ne oprim. Altfel o să murim cu toții!
Veniți-vă în fire și plecați cu banii ăia!
Dacă nu scăpați cu viață, nu mai aveți altă șansă.
Cam ce crezi tu că am putea face cu 70 de milioane?
Nu știu ce datorii ai tu,
dar cei mai mulți de aici nu-și acoperă nici 10% din datorii cu banii ăștia!
N-am dreptate?
Chiar nu avem altă șansă! Banii ăștia n-ar schimba nimic!
- Da, are dreptate! - Așa e!
Cu suma aia n-o să rezist prea mult.
După primul joc erau 25 de milioane, iar acum sunt 78!
Suma s-a triplat, ba chiar mai mult, după un singur joc!
Dacă jucăm încă un joc,
premiul o să ajungă la cel puțin 240 de milioane!
Dar eu nu mai rezist!
Vă rog...
Lăsați-mă să plec!
Chiar...
Chiar vreau să plec acasă.
Nu vreau să mor!
Fetițo...
Ești tânără. Tu probabil că mai ai o șansă.
Dar eu nu mai am.
Vă rog!
Eu și familia mea nu mai avem niciun viitor.
Am dat faliment și acum datorez peste 500 de milioane.
Trebuie să fac cel puțin jumătate din banii ăștia aici,
ca să am o șansă s-o iau de la capăt.
Și dacă mori?
Dacă mori aici, nici cadavrul n-o să-ți ajungă la familie.
Atunci chiar că n-o să mai aveți cum s-o luați de la capăt!
- Nu înțelegi? - Nu-l lăsați să vă sperie!
Ddakji, Roșu, verde, Sfârleaza!
Doar nu-s jocuri complicate!
Priviți!
Au mai rămas 255 de jucători. Au scăpat peste jumătate dintre noi!
Dacă tot am ajuns până aici, haideți s-o mai facem o dată!
Ai mare dreptate, tinere.
Așa e!
Toți am jucat bine și am scăpat cu viață până acum!
Acum, haideți să jucăm încă un joc!
Încă unul și gata! Să jucăm încă un joc!
Da! Să jucăm încă un joc!
Încă un joc!
- Încă un joc! - Încă un joc!
Rezultatele votului sunt 139 pentru „O” și 116 pentru „X”.
Pe baza votului majoritar, mâine continuăm cu al treilea joc.
Vă mulțumesc.
Mulțumesc.
Domnișoară...
- Nu ți-e frică? - De ce?
De alte jocuri.
Ba îmi e.
Atunci de ce vrei să continui?
Dacă plec acum,
mă așteaptă ceva și mai rău.
Și fără „domnișoară”.
Sunt mai mică, dar nu le spune idioților.
Mamă... Ești supărată?
Nicio „mamă”, nătărăule!
Mamă, îmi pare rău, dar nu pot să plec acasă așa.
Ce vrei să spui?
Mai am niște datorii de care nu știai.
Cât?
Cam 100 de milioane.
La cămătari și la casa de pariuri.
Dacă nu plătesc până luna viitoare,
dau de dracu'.
Au zis că o să-mi scoată ochii, ficatul și rinichii și o să le vândă.
Și știu că nu glumeau.
De asta n-am putut să vin acasă.
Încă un joc și gata.
Pe urmă votez să plecăm, pe cuvânt.
Încă un joc, și îmi pot plăti toate datoriile.
Și o luăm de la capăt. Bine?
Yong-sik... „Încă un joc”?
„De la capăt”?
Dacă moare unul dintre noi înainte de asta?
Știu...
Poate că tu te-ai descurca fără mine.
Dar, dacă pățești ceva...
Eu n-aș mai avea pentru ce să trăiesc, chiar dacă aș scăpa cu viață.
De ce spui una ca asta?
O să câștigăm amândoi și o să scăpăm împreună.
Camarade!
Jung-bae, camarade!
Măi, frate...
Auzi? Vino încoace!
- Nu, mersi. Stau bine aici. - Haide, măi!
- Dar... Măi! - Bine. Atunci trebuia să fugi mai încolo!
Mă enervează să te văd cum stai acolo, plouat.
Îmi pare rău.
Jun-hee, Young-il, iertare.
Gi-hun, iartă-mă.
Am avut nevoie urgentă de bani.
Acum îmi hărțuiesc fosta soție și copilul.
Dacă joc încă un joc,
cred că pot să-mi sting datoria.
- Așa că... - Jung-bae!
Tocmai tu să faci așa ceva...
Halal „de două ori mai drept”...
Da, oricum, după rezultat, chiar dacă votai împotrivă,
tot am fi pierdut.
Nu-i așa? Nu e numai vina mea.
Bine. Sincer să fiu...
Eu te înțeleg.
Nici mie nu-mi ajung banii ăia.
Și eu mă gândeam că aș juca încă un joc.
- Serios? - Am zis că te înțeleg!
Mulțumesc pentru înțelegere!
Dar am votat să continuăm și pentru că sunt încrezător.
Ne-am descurcat bine ca echipă, nu?
Dacă mai jucăm o dată împreună, sigur o să fie bine.
Jun-hee! Am grijă să scăpăm la următorul joc...
Următorul joc?
La următorul joc, poate va trebui să ne omorâm între noi.
Gi-hun, cred că exagerezi.
Acum n-avem ce face. Mai bine să fim optimiști.
Să mâncăm, să ne revenim și să dăm iar tot ce putem.
Jun-hee, ia-l și pe al meu, să reziști până la următorul joc.
- Nu, lasă... - Ia-l!
Eu nu beau lapte.
Mulțumesc.
Ia și pâinea mea! Eu nu merit să mănânc.
Atunci, îmi dai mie laptele?
Nu am fost singurul.
Ia uite! Vezi? Nu doar eu am votat pentru...
Hyun-ju, de ce ai făcut asta?
Am zis că ne întâlnim toți la mine acasă.
De ce te-ai răzgândit?
Parcă n-aș zice că ai datorii la pariuri, ca fiu-meu.
E din cauza operațiilor? Așa de mult costă?
Dacă nu vrei, nu ești obligată să-mi spui.
Nu pot să-mi țin în frâu nici odrasla.
Ce drept am să-ți fac ție observații?
Păi...
A fost bine până m-am arătat așa cum sunt.
Înainte, câte unii mă priveau ciudat,
dar n-am avut mari probleme.
Însă...
Când am spus că vreau să trăiesc ca femeie
și am început tranziția,
s-a schimbat totul.
Mama nu se oprea din plâns.
Tata n-a mai vorbit cu mine.
Mi-am pierdut serviciul și toți prietenii.
Nu terminasem tratamentul și intervențiile,
dar, fără niciun venit, m-am umplut de datorii.
Deși mă simțeam eliberată,
viața mea...
a devenit tot mai grea.
Vai de mine...
Dar cu ce te ocupai înainte de asta?
Eram în armată.
Dacă pleci de aici cu bani, ce faci? Ți-ai făcut vreun plan?
- Cred că mă mut în Thailanda. - Thailanda?
Vreau să joc încă un joc și gata. Dacă o să câștig banii...
Îmi închei tranziția acolo și-mi cumpăr o căsuță.
O iau de la zero acolo.
Eu am mai fost în Thailanda.
Acolo sunt mulți oameni ca Hyun-ju.
Arată extraordinar de bine și sunt nemaipomenit de sexy.
Vezi la tot pasul. Nu-i așa?
Da. Am auzit că multe sunt tare frumoase.
Și tu ești frumoasă.
Nu știu dacă aș spune chiar „frumoasă”,
dar, după ce am stat cu tine aici,
mi se pare că arăți binișor.
Ai zis că e urâtă.
Măi, copile!
Ești un trădător.
Cum poți să te piși în situația asta?
Hai, termină! O să faci infecție dacă îți ții jetul.
Chiar voiai să pleci?
Ce naiba faci cu 70 de milioane?
Nu-ți ajung nici pentru mine.
Ai datoria față de mine,
plus daunele morale.
De câte ori să-ți spun?
Prețul criptomonedei a crescut.
Tu n-ai vândut când trebuia.
Sunt liber să aleg când vreau să plec.
Ia vezi, că nu-mi place tonul tău.
Să-l sparg la dinți?
Liber? Tu?
- Liber pe dracu'. - Căcat!
Până nu-mi dai banii, ești sclavul meu!
Așa că trebuie să joci până la sfârșit.
Și cine știe?
Poate te alegi cu toți banii.
Atunci eu îmi recuperez banii
Și tu rămâi fericit cu anii
Dacă iau eu toți banii, înseamnă că tu ai murit.
De ce ți i-aș da dacă ești mort?
Și cum de îți ții minte versurile?
Da, chiar! Le-ai uitat în finala concursului.
Rahat cu ochi! Ți s-a urât cu viața?
Eu nici n-am mâncat. De ce...
Sunt cu ochii pe tine.
Tot se iau de tine băieții ăia?
Dacă nu se potolesc, te putem ajuta noi.
Mersi, mă descurc.
În zece minute se dă stingerea.
- Vă rugăm să vă pregătiți de culcare. - Dă-o încoace!
Bagă-te dedesubt!
Chiar trebuie? Nu-mi place să dorm dedesubt.
După ce se sting luminile, s-ar putea să fim atacați.
Poftim? Cine să ne atace?
Premiul crește și dacă ne omorâm între noi.
Așa au conceput jocul.
Gi-hun, eu cred că exagerezi.
Chiar dacă ar fi așa, oamenii nu ar face una ca asta.
Data trecută, într-o noapte,
zeci de oameni s-au măcelărit între ei.
Chiar aici.
Nu ai idee cât de mult se schimbă oamenii...
în locul ăsta.
Bine. A vorbit gura fără mine. Scuze.
După stingere, stăm de veghe cu rândul.
Iau eu prima tură. Voi înțelegeți-vă pentru restul.
Unde te duci?
La baie.
Mereu te duci la baie în toiul nopții.
Să vin cu tine?
Nu. Ce să cauți tu la toaleta femeilor?
Te descurci singură?
Sincer să fiu, mi-e cam frică de oamenii de aici.
Uite!
Aoleu!
- Ce... - Fii atent!
E un ac de păr pe care mi l-a dat bunica mea.
Mi l-am pus în caz că e nevoie să mă apăr.
Dacă se pune cineva cu mine, încep să-i...
Corect!
Jang Geum-ja, supraviețuitoarea Războiului din Coreea.
Impresionant!
Domnule Seong!
Am nevoie la toaletă.
E prea riscant să mergi singură.
Putem merge împreună.
Avem nevoie la baie.
Intrarea și ieșirea sunt interzise momentan.
Vă rog. Nu mă simt prea bine.
Intrarea și ieșirea sunt interzise.
Uite ce e...
Domnule Triunghi...
Oi purta matale masca aia năstrușnică, dar tot om ești, nu-i așa?
În lumea de afară, ai putea avea o soră ca ea
și o mamă ca mine.
Când spun doamnele că au nevoie la baie,
nu se cade să-ți spună și de ce.
Dacă nu înțelegi atâta lucru,
nu știu ce fel de om ești matale, pe cuvânt de onoare.
Ascultă...
De când am împlinit 60 de ani, nu mă mai ține vezica.
Nu ies din casă fără scutec,
dar n-am putut să aduc nimic din ce-mi trebuie.
Chiar vrei să fac pe mine?
De-aș fi eu mama matale, domnule Triunghi...
Doar nu i-ai face una ca asta mamei matale!
Am venit aici pentru datoriile fiului meu.
Măcar să fac pipi când îmi vine, nu?
Cu ce am greșit în altă viață, să merit...
Mulțumesc.
Pot să vin și eu?
E în regulă. E femeie. O cheamă Hyun-ju.
E în regulă. Să mergem!
Hai, repejor!
Mulțumesc, domnule Triunghi!
Sprijină-te de mine, dacă vrei.
Nu. Mă descurc.
Păcat că ai venit aici în starea ta...
Cred că părinții tăi sunt morți de îngrijorare.
Nu am.
Nu am părinți.
Ascultă!
Dacă ai nevoie de ajutor, să-mi spui.
Nu, mulțumesc.
Stai așa, e bolnavă?
E însărcinată.
Cred că i se apropie sorocul.
Gi-hun, m-am trezit.
Ar trebui să dormi. Te înlocuiesc eu.
Nu sunt așa de obosit.
Mai odihnește-te.
Îmi pare rău.
Să închidem subiectul.
Știu că n-a fost vina ta.
Nu mă refeream la asta.
Îmi pare rău că nu te-am împrumutat când ai venit la localul meu.
Dacă te ajutam cumva, mama ta ar trăi și acum.
Dar chiar nu aveam bani atunci, frate.
Știu.
Nu ți-am luat-o în nume de rău.
De-aia ai jucat atunci? Pentru tratamentul mamei tale?
Dar de ce te-ai întors?
În locul tău, aș fi lăsat totul în urmă și aș fi început o viață nouă cu banii.
Ce ai face...
dacă aș muri sub ochii tăi...
iar tu...
ai câștiga toți banii?
Cum te-ai simți?
Haide, nu vorbi așa! O să scăpăm împreună de aici.
De asta m-am întors.
Ca să scăpăm cu toții.
Să pun capăt jocului.
Chestia e
că acum nu mai știu.
Nu știu ce aș putea să mai fac.
Ți-am stricat planurile când am apăsat pe buton.
Ți-am spus că nu e vina ta.
Auzi, mai ții minte când am făcut grevă?
Ocupaserăm fabrica, iar conducerea ne-a zis să plecăm.
Au spus că oricine pleacă de bunăvoie
scapă basma-curată, cu o compensație mai mare.
Cum aș putea să uit?
Am vrut să plec într-o noapte. Știi de ce n-am plecat?
Dormeai lângă mine și vorbeai în somn.
„Mamă, mi-e foame. Dă-mi ceva să mănânc!”
Suspinai de mama focului în somn.
- Suspinam în somn? - Da.
- Și ceream de mâncare? - Da.
- Și din cauza mea ai rămas? - Da.
Când te-am văzut așa, mi-am zis:
„Frate, ia uite-l pe amărâtul ăsta, bietul de el!
Dacă se trezește și vede că am plecat,
o să îl apuce plânsul și n-o să se poată duce nici la baie.”
Atunci am înțeles că nu te pot lăsa.
Mănânci rahat.
- Ba nu! Jur pe maică-ta. - De ce pe mama? Jură pe maică-ta!
În fine, pe mama cui o fi. Jur.
De-aia m-au concediat și am ajuns așa, fiindcă am rămas.
Mereu dai vina pe mine pentru toate relele din viața ta.
Că pierzi la cursele de cai, că ți-a dat faliment localul.
Că te-ai însurat?
Eu am vrut să mă însor. Din cauza ta am divorțat.
Eu am divorțat din cauza ta!
Păi mă invitai mereu să bem în oraș!
Și la cursele de cai tot tu m-ai dus!
Bine. Gata, taci!
În sfârșit, te recunosc, Seong Gi-hun.
Te purtai de parcă erai alt om.
Gi-hun...
După următorul joc, hai s-o ștergem de aici, de acord?
Bem un soju, ca pe vremuri.
Faci cinste.
Lupul își schimbă părul, dar năravul, ba.
Seong Gi-hun, zgârciobul din Ssangmun.
Culmea zgârciobilor.
Regele zgârciobilor.
„Zgârciobul din Ssangmun.” Mă apucă nostalgia.
Tot acolo e?
Da.
Auzi? Te simți bine?
Ți-e bine? Ai pățit ceva?
Vai de mine! Ce e cu tine?
Ai dureri? Te doare burta?
Aoleu! Cred că vine copilul.
Spune-mi unde și cum doare!
Mi-e frică.
Gata, nu-i nimic...
E în regulă.
Nu-i nimic.
O să fie bine.
O să fie bine și pentru tine, și pentru prunc.
Nu te îngrijora!
Echipa 2, fiți atenți și voi!
Dacă vedeți ceva suspect, anunțați-ne urgent!
- Am înțeles! - Da, să trăiți!
Căpitane Park! Ai grijă pe mare!
Echipa 2 o să cerceteze în nord.
Noi aprofundăm spre sud-vest.
Bine.
- Trebuie s-o găsim în patru zile. - Nicio grijă!
Și căpitanul Ko e din partea locului. Știe zona asta ca-n palmă.
Avem destul combustibil și mâncare pentru o săptămână.
- Hai să încercăm! - Bine.
Ai și niște soju, nu?
Noaptea o să prind pește cu asta, iar dumneata ni-l feliezi.
Auzi, tu crezi că mergem la pescuit?
Stai cu ochii în patru până găsim insula, da?
Nu putem face mare lucru după ce se întunecă.
Ce vrei să facem toată noaptea?
Ne dai tu vreun spectacol de cabaret?
Bun! Să pornim!
Echipa care descoperă insula primește o primă!
- Să pornim! - Baftă!
Al treilea joc va începe în câteva momente.
Jucătorii sunt rugați să se ridice din pat și să se pregătească.
Repet.
Al treilea joc va începe în câteva momente.
Jucătorii sunt rugați să se ridice din pat și să se pregătească.
Îmi dai și mie una, frățioare?
Nu vrei să știi.
Dacă te apuci de ele, nu-ți mai revii.
Dacă scapi de aici, să nu te mai încurci cu ei.
Tu de ce ai intrat în echipă cu ei?
Pentru că tâmpiții ca ei sunt mai ușor de manevrat.
Dar cu mine? De ce ai intrat în echipă cu mine?
Pentru că...
Știam că n-o să mă aburești.
Poftim?
Oricum, o să mă retrag când ajunge premiul la 200 de milioane.
Nu știu cum stai tu, dar gândește-te bine.
N-o să reziști mult aici.
Toți soldații sunt rugați să prezinte la posturi.
- Frăție... - Da!
Young-mi...
Îmi pare rău.
N-ai de ce.
Putem să câștigăm toți și să plecăm împreună.
Bun-venit la al treilea joc!
Jocul pe care îl veți juca se numește „Combinații”.
Repet.
Jocul pe care îl veți juca se numește „Combinații”.
Ce tare! O să ne combinăm între noi.
Să vedeți ce o să ne distrăm!
Jucătorii sunt rugați să urce pe platforma din centru.
La start, platforma va începe să se rotească,
apoi veți auzi un număr.
Formați grupuri corespunzătoare numărului,
intrați în camere și închideți ușile în 30 de secunde.
Asta jucăm? Jucam așa ceva în excursiile cu școala.
Ne îmbrățișam și formam grupuri.
În loc de îmbrățișări, sunt camerele.
Știu jocul ăsta.
Cum să jucăm? Există vreo strategie?
Dacă numărul e patru, putem rămâne împreună.
Dacă e doi, pot să fac pereche cu tine.
Dacă e peste cinci, luăm câți oameni ne mai trebuie.
Dar dacă e sub cinci?
Trei sau patru, de pildă.
Ne orientăm din mers.
Orice ar fi, fără panică. Ne păstrăm calmul.
Pe încredere!
O să scăpăm cu toții. Haideți!
- Unu, doi, trei! - Victorie cu orice preț!
Acum, să înceapă jocul!
Roată, roată, în scrânciob
În cerc să ne-nvârtim și să dănțuim
Din palme să batem și să cântăm
La-la-la-la, dansând să ne distrăm
Roată, roată În cerc să ne-nvârtim
Mână în mână o să pășim
Și veseli o să țopăim
Subtitrarea: Liana Oprea